ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05.10.2021 року                                                                 м. Одеса
Єдиний унікальний номер справи №521/16076/20
Апеляційне провадження № 22-ц/813/6608/21 
Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:
головуючого-Колеснікова Г.Я.(суддя-доповідач), 
суддів- Вадовської Л.М., Сєвєрової Є.С., 
за участю секретаря - Кузьмук А.В.,
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Вознюка Матвія Пилиповича в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 22 січня 2021 року, постановлену під головуванням судді Домусчі Л.В.,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовної заяви та рух справи в судах
У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» (далі - АТ «Укрсиббанк», зміна назви з 24 листопада 2018 року), публічного акціонерного товариства (далі - ПАТ «Дельта банк»), товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор плюс» (далі-ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс») про визнання договорів недійсними, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди (а.с.1-8 виділених матеріалів).
Одночасно ОСОБА_1 подано до суду клопотання про забезпечення позову, у якому він просив накласти арешт на квартири АДРЕСА_1 (а.с.111-112 виділених матеріалів).
Заява мотивована тим, що ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс» заволоділа його нерухомим майном, оголосила продаж вищевказаних квартир. 
Ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 01 жовтня 2020 року позов переданий за підсудністю до Приморського районного суду м.Одеси.
Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 13 жовтня 2020 року заяву про забезпечення позову задоволено.
Накладено арешт на об`єкти нерухомого майна: квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 52,6 кв.м., житловою площею 28,5 кв.м. та - квартиру АДРЕСА_3 , загальною площею 42,0 кв.м., житловою площею 31,6 кв.м.(а.с.118-119 виділених матеріалів).
14 грудня 2020 року представник ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс» звернувся до суду із клопотанням про застосування заходів зустрічного забезпечення позову шляхом внесення позивачем ОСОБА_1 на депозитний рахунок суду грошових коштів у сумі 100 000 грн.
В обґрунтування клопотання посилався на те, що у порушення п.1 ч.3 ст.154 ЦПК України ОСОБА_1 не надав відомостей про свій майновий стан та можливості відшкодування збитків відповідачу, спричинених через забезпечення позову у випадку відмови у позові. Зазначав, що майновий стан позивача та характер його поведінки свідчать, що він не в змозі буде виконати рішення суду про відшкодування збитків.
Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси  від 14 грудня 2020 року застосовано зустрічне забезпечення позову та зобов`язано ОСОБА_1 внести на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області (далі - ТУ ДСА в Одеській області) грошові кошти у розмірі 50 000 грн. (а.с.148-150, виділених матеріалів).
14 січня 2021 року надійшла заява представника ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс», згідно якої просили скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою суду від 13 жовтня 2020 року, а також заходи зустрічного забезпечення позову, вжиті ухвалою суду від 14 грудня 2020 року.
Заява обґрунтована тим, що у порушення п.9 ст.154 ЦПК України позивачем протягом визначеного ухвалою суду від 14 грудня 2020 року строку не надано документи, що підтверджують надання зустрічного забезпечення (а.с.151-153 виділених матеріалів).
У судовому засіданні позивач та його представник заперечували проти задоволення заяви представника ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс» та просили в заяві відмовити. Посилались на те, що надали ряд документів, які свідчать про незаконність дій відповідача та обґрунтованість їх позову, що скасування заходів забезпечення позову надасть змогу відповідачу продати спірне майно, чим ще більше порушить їх права. Позивач посилався на те, що у них фізично відсутні кошти для зустрічного забезпечення позову, вважають можливим скасувати забезпечення у вигляді арешту, проте залишити заборону продажу майна.
Зміст  ухвали суду першої  інстанції
Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 22 січня 2021 року скасовані заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою суду від 13 жовтня 2020 року, та скасовані заходи забезпечення зустрічного позову, вжиті ухвалою суду від 14 грудня 2020 року.
Судове рішення мотивовано тим, що ОСОБА_1 не виконано вимоги ухвали суду від 14 грудня 2020 року про зустрічне забезпечення позову, грошові кошти на депозитний рахунок ТУ ДСА в Одеській області ним не внесені, а тому згідно до вимог ч.10 ст.154 ЦПК України, враховуючи те, що вимоги ухвали суду від 14 грудня 2020 року позивачем не виконані, необхідно скасувати ухвали: про забезпечення позову від 13 жовтня 2020 року та зустрічне забезпечення від 14 грудня 2020 року (а.с.198-199 виділених матеріалів).
Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзив на апеляційну скаргу
В апеляційній скарзі адвокат Вознюк М.П. в інтересах ОСОБА_1 просить ухвалу суду скасувати та ухвалити постанову про відмову в задоволенні клопотання про скасування заходів забезпечення позову.
На обґрунтування скарги зазначив, що ухвала суду постановлена в порушення вимог ст.ст.5,10,12,18,44, ч.4 ст.154, ст.263 ЦПК України, оскільки судом не враховано те, що продане майно не належить ПАТ «Дельта Банк», банк не придбав право на іпотечні договори, укладені між АТ «Укрсиббанк» та ОСОБА_1 (а.с.201-206 виділених матеріалів).
Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.
Учасники судового процесу в судове засідання, призначене на  05 жовтня 2021 року не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, заяв про відкладення розгляду справи з поважних причин не подавали, що відповідно до правил ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи у їх відсутність.
Позиція апеляційного суду 
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Встановлені судом фактичні обставини справи
Як вбачається із матеріалів справи, звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 просив суд: 
- визнати недійсними договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08 грудня 2011 року, укладений між ПАТ «Укрсиббанк» у якості продавця, та ПАТ «Дельта банк», у якості покупця, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Д.Г. (реєстр №2949, №2950); договір про відступлення прав вимоги за договорами іпотеки від 07 червня 2019 року, укладений між ПАТ «Дельта банк» та ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс», посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Д.Г.(реєстр №1181); договір №1496/К з двома додатками під №1 про відступлення прав вимоги від 07 червня 2019 року між ПАТ «Дельта банк» та ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» до договору;
- зобов`язати ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс» повернути йому квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 52,6 кв.м., житловою площею 28,5 кв.м., яка належить ОСОБА_1 згідно із договором купівлі-продажу, посвідченого 12 квітня 2007 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Калінюком О.Б., зареєстрованого в реєстрі за №935; 
- зобов`язати ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс» повернути йому квартиру АДРЕСА_3 , загальною площею 42,0 кв.м., житловою площею 31,6 кв.м., яка належить ОСОБА_1 згідно із договором купівлі-продажу, посвідченого 12 квітня 2007 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Калінюком О.Б., зареєстрованого в реєстрі за №940; 
- зобов`язати ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс» не перешкоджати йому у користуванні квартирами; 
- стягнути моральну шкоду з ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс» на його користь у розмірі 50 000 грн. (а.с.1-8 виділених матеріалів).
Відповідно до ч.3ст.6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру. 
Аналіз Єдиного державного реєстру судових рішень свідчить про те, що ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 13 жовтня 2020 року (справа №521/16076/20) задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, накладено арешт на: квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 52,6 кв.м., житловою площею 28,5 кв.м; та квартиру АДРЕСА_3 , загальною площею 42,0 кв.м., житловою площею 31,6 кв.м.
Ухвалою суду від 14 грудня 2020 року застосовано зустрічне забезпечення позову та зобов`язано ОСОБА_1 внести на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області грошові кошти у розмірі 50 000 грн. В іншій частині відмовлено. Встановлено строк для внесення грошових коштів 5 днів з моменту проголошення ухвали. 
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 25 січня 2021 року відкрито апеляційне провадження на ухвалу суду від 14 грудня 2020 року.
Інформація про розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду від 14 грудня 2020 року в Єдиному державному реєстру судових рішень відсутня.
Ухвалою  Приморського районного суду м.Одеси від 22 січня 2021 року клопотання представника ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс» Шепітка Г.І. задоволено. 
Скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 13 жовтня 2020 року, у вигляді накладеного арешту на вищевказані об`єкти нерухомого майна.
Скасовано заходи зустрічного забезпечення позову, вжиті ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 14 грудня 2020року, у вигляді зобов`язання ОСОБА_1 внести на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області грошові кошти у розмірі 50 000 грн.
Постановою Одеського апеляційного суду від 30 березня 2021 року апеляційну скаргу адвоката Пивоварова В.І. в інтересах ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс» задоволено. Ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 13 жовтня 2020 року про забезпечення позову скасовано.
У заяві ОСОБА_1 про забезпечення  позову шляхом накладення арешту на об`єкти нерухомого майна: квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 52,6 кв.м., житловою площею 28,5 кв.м. та квартиру АДРЕСА_3 , загальною площею 42,0 кв.м., житловою площею 31,6 кв.м., відмовлено. 
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 15 березня 2021 року відкрито апеляційне провадження на ухвалу суду від 22 січня 2021 року.
Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права
Задовольняючи заяву ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс» про скасування заходів забезпечення позову, вжиті ухвалою суду від 13 жовтня 2020 року, та скасування заходів забезпечення зустрічного позову, вжиті ухвалою суду від 14 грудня 2020 року, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем ОСОБА_1 не виконано вимоги ухвали суду від 14 грудня 2020 року про зустрічне забезпечення позову, грошові кошти на депозитний рахунок ТУ ДСА в Одеській області ним не внесено, а тому за ч.10 ст.154 ЦПК України підлягають скасуванню ухвали про забезпечення позову від 13 жовтня 2020 року та зустрічне забезпечення від 14 грудня 2020 року (а.с.198-199 виділених матеріалів).
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду з наступних підстав.
Згідно до ст. 154 ЦПК України, суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).
Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову.
Зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі, визначеному судом. 
Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.
Так, ч.10 ст.154 ЦПК України встановлено якщо особа, за заявою якої застосовані заходи забезпечення позову, не виконає вимоги суду щодо зустрічного забезпечення у визначений судом строк, суд скасовує ухвалу про забезпечення позову та про зустрічне забезпечення.
Вказаною нормою процесуального закону жодних винятків з цього правила не встановлено.
Згідно положень глави 10 ЦПК України "Забезпечення позову" зустрічне забезпечення - по суті це гарантія відшкодування можливих для відповідача збитків. Цей інститут цивільного процесу є безумовним прогресом для всієї системи забезпечувальних заходів. Він має на меті забезпечити певний баланс сторін і нейтралізувати можливі негативні наслідки, які можуть виникнути в результаті застосування судом забезпечувальних заходів. Метою цього інституту є забезпечення відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову.
Оскільки вимоги ухвали суду від 14 грудня 2020 року про застосоване зустрічного забезпечення позову та зобов`язання ОСОБА_1 внести на депозитний рахунок ТУ ДСА в Одеській області грошові кошти у розмірі 50 000 грн. позивачем виконані не були, суд першої інстанції правильно скасував ухвалу про забезпечення позову від 13 жовтня 2020 року та ухвалу про зустрічне забезпечення від 14 грудня 2020 року на законних підставах.
Твердження позивача про те, що зустрічне забезпечення не було виконано у зв`язку з оскарженням ухвали про зустрічне забезпечення, колегія суддів не бере до уваги виходячи з наступного.
Відповідно до ч.10 ст.153 ЦПК України ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.
Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи. 
Згідно ч.6 ст.154 ЦПК України питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову.
Відповідно до ч.11 ст.154 ЦПК України ухвала про зустрічне забезпечення може бути оскаржена разом із ухвалою про забезпечення позову або окремо.
Беручи до уваги аналіз вказаних норм та те, що зустрічне забезпечення нерозривно пов`язане із самим забезпеченням позову, колегія суддів приходить до висновку, що оскарження ухвали про зустрічне забезпечення, так як і оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а отже ОСОБА_1 зобов`язаний був виконати вимоги ухвали про зустрічне забезпечення.
Представник позивача - Вознюк М.П. був присутній при оголошенні вступної та резолютивної частини ухвали суду.
Встановлено, що з 14 грудня 2020 року з дня постановлення ухвали про зустрічне забезпечення по 14 січня 2021 року, коли надійшла заява представника ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс» про скасування забезпечення позову та зустрічного забезпечення пройшло тривалий час і за цей період Вознюк М.П. не вніс коштів на депозитний рахунок суду, а тому колегія суддів вважає, що дана обставина є підставою скасування забезпечення позову, і, як наслідок, зустрічного забезпечення.
Враховуючи те, що позивачем у визначений судом строк не було виконано ухвали суду про зустрічне забезпечення, тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про скасування ухвали про забезпечення позову та ухвали про зустрічне забезпечення на підставі ч.10 ст.154 ЦПК України.
З огляду на викладене, доводи апелянта про незаконне скасування ухвали суду про забезпечення позову є необґрунтованим.
Отже, доводи апеляційної скарги є безпідставними і не спростовують правильних висновків суду по суті вирішення даного питання, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу залишити без змін.
Крім того, постановою  Одеського  апеляційного суду від 30 березня 2021 року у заяві ОСОБА_1  про забезпечення  позову шляхом накладення арешту на об`єкти нерухомого майна: квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 52,6 кв.м., житловою площею 28,5 кв.м та  квартиру АДРЕСА_3 , загальною площею 42,0 кв.м., житловою площею 31,6 кв.м., відмовлено, тому і зустрічне забезпечення позову підлягає скасування. 
Керуючись ст.ст.368,374,375,381-384 ЦПК України, апеляційний суд 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу адвоката Вознюка Матвія Пилиповича в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення 
Ухвалу Приморського районного суду м.Одеси  від 22 січня 2021 року залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. 
Повний текст постанови складено 08 жовтня 2021 року.

Головуючий 

Судді: