ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/11384/21                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Скочок Т.О.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  05 жовтня 2021 року                                                                                            м. Київ

          Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
          головуючий суддя                    Грибан І.О.,
          судді:                                        Ключкович В.Ю.,
                                                  Парінов А.Б. 

          за участі:
          секретар с/з                              Піскунова О.Ю.,
          пр-к відповідача                    Юлдашев Ю.М.
          
          розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_1 та Міністерства юстиції України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 липня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України про визнання протиправною бездіяльність, визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити дії, -    

У С Т А Н О В И В:

           ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Міністерства юстиції України, в якому просив:
          - визнати протиправною бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, яка полягає у не виконанні приписів абз. 3 п. 7 розділу ІІ Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 05.08.2016 №2432/5, під час реєстрації 17.03.2021 в автоматизованій системи виконавчого провадження виконавчого листа №826/13688/17, виданого Окружним адміністративним судом міста Києва 11.03.2020;
          - зобов`язати Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України внести до автоматизованої системи виконавчого провадження скановану копію виконавчого листа №826/13688/17, виданого Окружним адміністративним судом міста Києва 11.03.2020;
          - визнати протиправною бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, яка полягає у не виконанні приписів абз. 2 п. 2 розділу ІV Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 05.08.2016 №2432/5, та не внесення до автоматизованої системи виконавчого, зокрема, сканованої копії заяви ОСОБА_1 від 06.03.2021 про примусове виконання рішення;
          - зобов`язати Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України внести до автоматизованої системи виконавчого провадження скановану копію заяви ОСОБА_1 від 06.03.2021 про примусове виконання рішення, відповідно до вимог абз. 2 п. 2 розділу ІV Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 05.08.2016 №2432/5;
          - визнати протиправною бездіяльність державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Савки Ліани Олегівни, яка полягає у не зазначені у постанові від 19.03.2021 про відкриття виконавчого провадження №64866611 розміру виконавчого збору, що підлягає стягненню з боржника;
          - зобов`язати Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України привести п. 3 резолютивної частини постанови від 19.03.2021 про відкриття виконавчого провадження №64866611 у відповідність до вимог положень абз. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» та п. 8 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5;
          - визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Савки Ліани Олегівни від 12.04.2021 про закінчення виконавчого провадження №64866611.
          Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 липня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.
          Визнано протиправною та скасовано постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Савки Ліани Олегівни від 12.04.2021 про закінчення виконавчого провадження №64866611. 
          В іншій частині позовних вимог відмовлено.
          Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, сторони подали апеляційні скарги.
          Позивач просить скасувати рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 липня 2021 року в частині відмови в задоволенні позову та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог у повному обсязі.
          Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції надав неправильну оцінку дослідженим доказам та неправильно застосував норми матеріального права. Скаржник вказує на те, що відповідачем безпідставно було не відскановано виконавчий документ та заяву про його примусове виконання, про що свідчить відсутність у Системі відповідних сканкопій у закладці «Інші документи». При цьому, під час винесення постанови про відкриття виконавчого провадження державним виконавцем не зазначено розміру виконавчого збору, який підлягає стягненню з боржника. 
          Відповідач просить скасувати рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 липня 2021 року в частині задоволення позову та відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права. Скаржник вказує на те, що відповідно до службової записки від 07.04.2020 Управління розгляду звернень та організації роботи Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, повторно розглянуто запит від 09.09.2017 щодо надання копії доручення Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 26.10.2016 №24/20.4/33-16 та надано ОСОБА_2 відповідь, чим виконано рішення суду у повному обсязі.          
          Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 02 серпня 2021 року та 06 вересня 2021 року відкрито апеляційне провадження та призначено апеляційну скаргу до розгляду у відкритому судовому засіданні.
          До Шостого апеляційного адміністративного суду відзиви на апеляційні скарги не надходили.
           13 вересня 2021 року суддями Файдюком В.В. та Мєзєнцевим Є.І. подано заяви про самовідвід. 
          Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 вересня 2021 року заяви суддів Файдюка В.В. та Мєзєнцева Є.І. про самовідвід - задоволено. Відведено суддів Файдюка В.В. та Мєзєнцева Є.І. від розгляду справи №640/11384/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України про визнання протиправною бездіяльність, визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити дії. Передано справу для повторного розподілу в порядку, встановленому ч. 1 ст. 31 КАС України.
          Відповідно до Витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17 вересня 2021 року, визначено склад колегії суддів: головуючий суддя - Грибан І.О., судді ОСОБА_3, Парінов А.Б.
          На підставі службової записки судді Грибан І.О. від 23.09.21 № 640/11384/21/9394/2021 та наказу №78 к/гс від 17 вересня 2021 року про відрахування із штату Шостого апеляційного адміністративного суду 17 вересня 2021 року, судді ОСОБА_3 у зв`язку з поданням заяви про відставку, здійснено заміну судді - члена колегії   ОСОБА_3 у справі № 640/11384/21 в автоматичному режимі за допомогою автоматизованої системи документообігу суду.
          Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.09.2021 для розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 , Міністерства юстиції України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 липня 2021 року  визначено колегію суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі Грибан І.О., Ключковича В.Ю., Парінова А.Б.
          У судове засідання позивач не з`явився та явку уповноваженого представника до суду не забезпечив. Про дату, час та місце апеляційного розгляду справи був повідомлений належним чином.
          Представник відповідача у судовому засіданні підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги та просив апеляційну скаргу задовольнити.
          Керуючись приписами ч. 2 ст. 313 КАС України, суд протокольною ухвалою вирішив здійснити апеляційний розгляд справи за даною явкою.
          Переглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, колегія суддів звертає увагу на наступне.
          Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що ОСОБА_1 звернувся до Міністерства юстиції України із заявою про примусове виконання рішення від 06.03.2021, якою пред`явив до примусового виконання виконавчий лист №826/13688/17, виданий Окружним адміністративним судом м. Києва 11.03.2020, про зобов`язання Міністерства юстиції України повторно розглянути запит ОСОБА_1 від 09.09.2017. В якості додатку до вказаного листа зазначено оригінал виконавчого листа від 11.03.2020 №826/13688/17. Вказана заява, згідно зі штампом вхідної кореспонденції, надійшла до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України 17.03.2021. 
          За результатами розгляду заяви про примусове виконання рішення про примусове виконання виконавчого листа №826/13688/17, виданого 11.03.2020 Окружним адміністративним судом м. Києва, про зобов`язання Міністерства юстиції України повторно розглянути запит ОСОБА_1 від 09.09.2017 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Савкою Л.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 19.03.2021, якою боржнику встановлено строк для виконання рішення, а також визначено стягнути з боржника виконавчий збір у визначеному ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» розмірі. 
          Також, іншою постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Савки Л.О. від 19.03.2021 визначено стягнути з боржника - Міністерства юстиції України - виконавчий збір у розмірі 24 000,00 грн.
          Надалі, постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Савки Л.О. від 12.04.2021, на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» постановлено закінчити виконавче провадження №64866611. Своє рішення державний виконавець мотивував тим, що  згідно службової записки від 07.04.2020, Управлінням розгляду звернень та організації роботи Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України повторно розглянуто запит від 09.09.2017 щодо надання копії доручення Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 26.10.2016 №24/20.4/33-16 та надано ОСОБА_2 відповідь. Тобто, на думку державного виконавця, рішення суду виконано у повному обсязі . 
          Стягувач, вважаючи ,що при оформленні електронних документів виконавчого провадження виконавець припустився бездіяльності та передчасно закінчив виконавче провадження, звернувся з даним позовом в суд.
          Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.
          Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
          Преамбулою Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016р. № 1404-VІІІ (далі  - Закон) передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
          Частиною 1статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
          Відповідно до частини 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності;  5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження;  7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.
          Під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (ч. 1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження»). 
          Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
          Згідно ч. 1 ст. 9 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що реєстрація виконавчих документів, документів виконавчого провадження, фіксування виконавчих дій здійснюється в автоматизованій системі виконавчого провадження, порядок функціонування якої визначається Міністерством юстиції України.
          Вільний та безоплатний доступ до інформації автоматизованої системи виконавчого провадження забезпечує Міністерство юстиції України у мережі Інтернет на своєму офіційному веб-сайті з можливістю перегляду, пошуку, копіювання та роздрукування інформації, на основі поширених веб-оглядачів та редакторів, без необхідності застосування спеціально створених для цього технологічних та програмних засобів, без обмежень та цілодобово.
          Відтак, інформація повинна містити відомості про час її розміщення.
          На виконання вказаних законодавчих положень наказом Міністерства юстиції України від 05.08.2016 №2432/5 затверджено Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження (надалі - Положення №2432/5 у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин).
          Відповідно до абз. 3 п. 7 розділу ІІ Положення №2432/5, виконавчий документ, що реєструється в Системі, підлягає обов`язковому скануванню (крім виконавчих документів, виданих у формі електронних документів).
          Державний або приватний виконавець (далі - виконавець) після отримання виконавчого документа у строки, встановлені Законом України «Про виконавче провадження», приймає рішення про відкриття виконавчого провадження чи про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання (п. 1 розділу IV Положення №2432/5).
          Згідно з п. 2 розділу IV Положення №2432/5, виконавцем до Системи обов`язково вносяться відомості про проведення всіх виконавчих дій та прийняття процесуальних рішень.
До Системи в обов`язковому порядку вносяться також відомості про всі документи, отримані на запит виконавця, заяви сторін виконавчого провадження, відповіді на них та їх скановані копії.
          З матеріалів справи убачається, що виконавчий лист №826/13688/17, виданий Окружним адміністративним судом м. Києва 11.03.2020, внесено до автоматизованої системи виконавчого провадження 24.05.2021, також можливо побачити через ідентифікатор доступу до виконавчого провадження у АСВП.
           На підтвердження відповідачем надано до матеріалів справи принт-скрін сторінки АСВП. 
          Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що факт внесення до автоматизованої системи виконавчого провадження сканованих копій виконавчого листа №826/13688/17, виданого Окружним адміністративним судом міста Києва 11.03.2020, та заяви ОСОБА_1 від 06.03.2021 про примусове виконання рішення, лише 24.05.2021 не свідчить про порушення наведених вище законодавчих положень, оскільки останні не містять обмежень у часі для внесення автоматизованої системи виконавчого провадження сканованих копій відповідних документів. 
          Щодо позовних вимог у частині визнання протиправною бездіяльність державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Савки Ліани Олегівни, яка полягає у не зазначені у постанові від 19.03.2021 про відкриття виконавчого провадження №64866611 розміру виконавчого збору, що підлягає стягненню з боржника, та зобов`язання Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України привести п. 3 резолютивної частини постанови від 19.03.2021 про відкриття виконавчого провадження №64866611 у відповідність до вимог положень абз. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» та п. 8 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5, колегія суддів зазначає наступне.
          Згідно ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.
          У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.
          Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів) (ч. 4 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження»).
          З аналізу наведених законодавчих положень вбачається, що питання стягнення виконавчого збору може вирішуватися виконавцем одночасно у постанові про відкриття виконавчого провадження або шляхом прийняття окремого процесуального документа - постанову про стягнення виконавчого збору. 
          Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, що одночасно з винесенням  постанови про відкриття виконавчого провадження від 19.03.2021, державним виконавцем винесено постанову від 19.03.2021 про стягнення виконавчого збору у розмірі 24 000,00 грн. 
          Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем в особі державного виконавця виконано положення ст.ст. 26 та 27 Закону України «Про виконавче провадження» у наведеній частині.
          Щодо позовних вимог у частині визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Савки Ліани Олегівни від 12.04.2021 про закінчення виконавчого провадження №64866611, колегія суддів зазначає наступне.
          Згідно п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню, зокрема, у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. 
          Постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини. У випадках, передбачених пунктами 1 - 3, 5 - 7, 9 - 12, 14, 15 частини першої цієї статті, виконавчий документ надсилається разом із постановою про закінчення виконавчого провадження до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав (ч.ч. 2 та 3 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження»).
          Як убачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, постанова про закінчення виконавчого провадження від 12.04.2021 винесена саме з огляду на висновки державного виконавця про фактичне виконання виконавчого документу у повному обсязі, з чим позивач не погоджується.
          Наразі, з мотивувальної частини рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 05.06.2019 у справі №826/13688/17, залишеного без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 02.10.2019, колегією суддів вбачається, що лист Міністерства юстиції України від 14.09.2017 №ПІ-Ч-2455/20.4 не містить у собі висновку розпорядника інформації, якому саме з інтересів загрожує розголошення запитуваної інформації, в чому полягає істотність шкоди цим інтересам від її розголошення, чому шкода від оприлюднення такої інформації переважає право громадськості знати цю інформацію в інтересах національної безпеки, економічного добробуту чи прав людини. У той же час, судом не взято до уваги посилання відповідача, як підстави для відмови у наданні ОСОБА_1 запитуваної інформації, на Інструкцію з діловодства в Міністерстві юстиції України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.08.2015 №1405/5, оскільки нею встановлено єдині вимоги до документування управлінської інформації та організації роботи з документами у Міністерстві юстиції України (далі - Міністерство) незалежно від способу фіксації та відтворення інформації, яка міститься у документах, включаючи їх підготовку, реєстрацію, облік і контроль за виконанням. Також, зазначена інструкція не встановлює обмеження доступу до публічної інформації, у тому числі щодо службових листів-доручення.
          Зі змісту копії листа Міністерства юстиції України від 06.04.2021 №3312/3992-32-21/20.4.1 «Щодо результатів розгляду запиту», яким на виконання рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 05.06.2019 у справі №826/13688/17 повторно розглянуто запит ОСОБА_1 від 09.09.2017, вбачається, що Департаментом державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відмовлено у наданні ОСОБА_1 завіреної копії доручення директора Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 26.10.2016 №24/20.4/33-16, з огляду на те, що згідно з п. 27 Переліку відомостей, що становлять службову інформацію в Міністерстві юстиції України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 14.04.2017 №1277/5, до відомостей, що становлять службову інформацію в Міністерстві юстиції України, входять довідки про результати перевірки діяльності органів державної виконавчої служби, розпорядження та доручення директора Департаменту державної виконавчої служби, доповідні записки та листи внутрішнього користування (на момент надходження запиту ОСОБА_1 від 09.09.2017 - п. 31 вказаного Переліку). 
          Колегією суддів встановлено, що у листі Міністерства юстиції України від 06.04.2021 №3312/3992-32-21/20.4.1 «Щодо результатів розгляду запиту» не надано вмотивованої відмови у задоволенні запиту на інформацію.
          У той же час , суд звертає увагу, що у відмові розпорядник інформації зобов`язаний обґрунтувати наявність підстав обмеження у доступі, встановлені шляхом застосування «трискладового тесту», передбаченого ч. 2 статті ст. 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації», з урахуванням того, що належність запитуваної інформації до службової на підставі ст. 9 Закону України «Про доступ до публічної інформації» не є єдиною підставою для обмеження доступу до неї. Обмеження доступу до конкретної інформації допускається за умови застосування її розпорядником у сукупності вимог п.п. 1-3 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації». 
          Відтак, відповідачем передчасно вирішено про фактичне виконання у повному обсязі рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 05.06.2019 у справі №826/13688/17, залишеного без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 02.10.2019, згідно з виконавчим документом, оскільки зі змісту листа Міністерства юстиції України від 06.04.2021 №3312/3992-32-21/20.4.1 «Щодо результатів розгляду запиту» не вбачається факт мотивованої відмови у наданні запитуваної інформації, з урахуванням викладених у рішенні Окружного адміністративного суду м. Києва від 05.06.2019 у справі №826/13688/17, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 02.10.2019, висновків. 
          Отже, колегія суддів колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що постанова державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Савки Ліани Олегівни від 12.04.2021 про закінчення виконавчого провадження №64866611 є протиправною та підлягає скасуванню. 
          Згідно з ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
          На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційних скарг позивача та відповідача не спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в рішенні від 06 липня 2021 року та не можуть бути підставою для його скасування.
          Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. У зв`язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційні скарги ОСОБА_1 та Міністерства юстиції України залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 липня 2021 року - без змін.
          Керуючись ст.ст. 242, 238, 308, 311, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -      

П О С Т А Н О В И В:

          Апеляційні скарги ОСОБА_1 та Міністерства юстиції України залишити без задоволення.
          Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 липня 2021 року залишити  без змін.
          Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

          Суддя-доповідач                                                            І.О. Грибан

          Судді                                                                                В.Ю. Ключкович 

                                                                                          А.Б. Парінов

          (повний текст постанови складено 05.10.2021р.)