УХВАЛА

12 листопада 2021 року 
м. Київ

Справа №  922/4039/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Кролевець О.А. - головуючий, Вронська Г.О., Губенко Н.М.,
розглянувши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 
на постанову Східного апеляційного господарського суду від 13.07.2021
(головуючий - Барбашова С.В., судді Істоміна О.А., Пушай В.І.)

справі №922/4039/20 

за позовом ОСОБА_4 
до Харківського приватного навчально-виховного комплексу "Ліцей Професіонал" Харківської області
треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - 1) ОСОБА_1 , 2) ОСОБА_2 , 3) ОСОБА_3 , 
треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - 1) ОСОБА_5 , 2) ОСОБА_6 ,
про визнання недійсними та скасування усіх рішень загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю Харківського приватного навчально-виховного комплексу "Ліцей Професіонал" Харківської області від 11.09.2020, що оформлені протоколом загальних зборів учасників товариства від 11.09.2020,

ВСТАНОВИВ:

12.10.2021 ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ),   ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2 ), ОСОБА_3 (далі - ОСОБА_3 ) звернулись до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Східного апеляційного господарського суду від 13.07.2021 у справі №922/4039/20 разом з клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження та клопотанням про зупинення дії оскаржуваної постанови до закінчення її перегляду в касаційному порядку.

Згідно з доданими до касаційної скарги описами вкладення у цінний лист від 12.10.2021 копія касаційної скарги надіслана сторонам у справі. Однак учасники не скористались своїм правом подати заперечення проти відкриття касаційного провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 119 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.

Згідно з ч. 2 ст. 288 ГПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

В обґрунтування вказаного клопотання скаржники зазначають, що копію повного тексту оскаржуваної постанови апеляційного суду отримано представником скаржників - адвокатом Терещенко К.І. 01.10.2021 наручно у приміщенні суду апеляційної інстанції,  що підтверджується копією клопотання про отримання копії судового рішення від 30.09.2021, а тому двадцятиденний строк для подання касаційної скарги, дотримання якого є підставою для поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження відповідно до ч. 2 ст. 288 ГПК України, спливає 21.10.2021.

Розглянувши наведені скаржниками підстави на підтвердження поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження, колегія суддів визнає їх обґрунтованими, а клопотання таким, що підлягає задоволенню.

З урахуванням приписів ст. 294 ГПК України Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для відкриття касаційного провадження у цій справі.

За змістом ч. 4 ст. 294 ГПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 290 ГПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

На виконання вимог п. 5 ч. 2 ст. 290 ГПК України скаржники у касаційній скарзі у якості підстави для касаційного оскарження вищезазначеного судового рішення посилаються на п. п. 1, 2 ч. 2 ст. 287 ГПК України.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні.

Враховуючи вищевикладене, при касаційному оскарженні судових рішень з підстав передбачених п. 2 ч. 2 ст. 287 ГПК України, окрім посилання на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, касаційна скарга має містити обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні, із чіткою вказівкою на норму права (абзац, пункт, частина статті), а також зазначенням такого правового висновку, описом правовідносин та змістовного обґрунтування мотивів такого відступлення.

У касаційній скарзі   ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у якості підстави для касаційного оскарження вищезазначеного судового рішення посилаються на п. 2 ч. 2 ст. 287 ГПК України.

Вказують про те, що суд апеляційної інстанції застосував висновки викладені у постанові Верховного Суду від 24.06.2021 у справі №910/10275/20, правовідносини якої не мають ніякого відношення до правовідносин, які виникли в межах справи №922/4039/20, у вказаній справі розглядався зовсім інший статут, за участі інших учасників справи, у справі не враховані особливості господарської діяльності скаржника, особливості корпоративних відносин учасників товариства, а також мали місце інші порушення порядку проведення загальних зборів, що були відсутні у справі №922/4039/20.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні.

Отже, пункт 2 частини 2 статті 287 ГПК України передбачає відступ від висновку щодо застосування норми права, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні лише у подібних правовідносинах.

Оскільки скаржники вказують, що правовідносини у зазначених справах не є подібними, то пункт 2 частини 2 статті 287 ГПК України не може бути у цьому випадку підставою для касаційного оскарження постанови Східного апеляційного господарського суду від 13.07.2021 у справі №922/4039/20.

Крім того, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 подано клопотання про зупинення дії оскаржуваного судового рішення до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 332 ГПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Вирішуючи питання про зупинення дії судового рішення, суд враховує необхідність у цьому, зокрема, у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, необхідності забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, а також осіб, які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки тощо.

З огляду на зазначене, колегія суддів, враховуючи положення ч. 4 ст. 294 ГПК України, вважає, що відсутні підстави для зупинення дії постанови Східного апеляційного господарського суду від 13.07.2021 у справі №922/4039/20 до закінчення її перегляду в касаційному порядку оскільки скаржниками клопотання про зупинення дії оскаржуваної постанови заявлено, проте не обґрунтовано жодним чином. Верховний Суд не може ставити під сумнів законність судового рішення суду попередньої інстанції на стадії вирішення питання про відкриття касаційного провадження тільки через те, що таке судове рішення оскаржено і скаржники вважають його незаконним, а тому дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання скаржників про зупинення дії оскаржуваної постанови до закінчення її перегляду в касаційному порядку. 

Керуючись статтями 119, 121, 234, 235, 294, 295, 301 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1.Задовольнити клопотання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження.

2.Поновити ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 пропущений строк на касаційне оскарження постанови Східного апеляційного господарського суду від 13.07.2021 у справі №922/4039/20.

3.Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на постанову Східного апеляційного господарського суду від 13.07.2021 у справі №922/4039/20.

4.Призначити розгляд справи у судовому засіданні на 10 січня 2022 року о  15:00 у приміщенні Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6, зал судових засідань №209.

5.Встановити учасникам справи строк для подання відзиву на касаційну скаргу із наданням доказів надсилання іншим учасникам копії відзиву та доданих до них документів до 13.12.2021.

6.Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зупинення дії постанови Східного апеляційного господарського суду від 13.07.2021 у справі №922/4039/20 до закінчення її перегляду в касаційному порядку.

7.Визнати участь представників учасників справи у судовому засіданні необов`язковою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя                                                                         О.А. Кролевець

Судді                                                                                                  Г.О. Вронська

                                                                                                           Н.М. Губенко