Справа № 462/6053/13-ц                                Головуючий у 1 інстанції: Палюх Н.М. 
Провадження № 22-ц/811/91/21                        Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М. 
Категорія:70

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

               08 жовтня 2021 року                                  м.Львів
Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого – судді Бойко С.М.,
суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В.,
секретаря – Юзефович Ю.І., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні без фіксування судового процесу звукозаписувальним технічним засобом цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_4 на ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 02 грудня 2020 року у справі за поданням державного виконавця Залізничного відділу Державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Подоляк Ельвіри Богданівни про визначення частки майна боржника, 
                                                в с т а н о в и в:
Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 02 грудня 2020 року подання державного виконавця задоволено.
Визначено 1/4 частку боржника ОСОБА_5 в спільному сумісному майні, а саме: квартирі, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_6 .
Ухвалу суду оскаржили ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_4 , просять її скасувати з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.
Апелянти зазначають, що квартира АДРЕСА_2 належить на праві власності ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , однак, боржник ОСОБА_5 в квартирі не проживає і між ними була домовленість, що апелянти повністю сплачують комунальні витрати, які сплачували й раніше, а тому частка ОСОБА_5 у спільній сумісній власності з урахуванням тих витрат є не рівною з їхніми частками. 
Окрім того, зазначають, що боржник ОСОБА_5 добровільно виконував рішення суду, підтвердженням чого є повідомлення з квитанціями на вайбер мобільного телефону.
У судове засідання апеляційного суду учасники справи повторно не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи всі були належним чином повідомлені, апелянти ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з хворобою членів їхньої сім`ї на COVID-19, однак, клопотання про відкладення розгляду даної справи подане стороною апелянтів повторно і без підтвердження належними доказами обставин, про які вони зазначають, а тому, колегія суддів доходить висновку про залишення такого клопотання без задоволення та про розгляд справи, відповідно до вимог ч.2 ст.247, ч.2 ст.372 ЦПК України, у відсутності учасників справи без фіксування судового процесу звукозаписувальним технічним засобом.
Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
У частині п`ятій статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено – повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 28.09.2021 року, є дата складення повного судового рішення – 08.10.2021 року. 
Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення відповідно до вимог ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.
Судом встановлено, що на примусовому виконанні у Залізничному відділі Державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) (далі – Залізничний ВДВС ЗМУ МЮ) перебуває виконавче провадження №4122181 з примусового виконання виконавчого листа №462/6053/13-ц, виданого 29.11.2013 року Залізничним районним судом м. Львова про стягнення із ОСОБА_5 в користь ОСОБА_7 аліментів на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду (07.08.2013 року) і до досягнення дитиною повноліття (а.с.94), виконавче провадження за яким відкрите постановою державного виконавця від 13.12.2013 року (а.с.94-95).
Впродовж тривалого періоду часу рішення суду боржником не виконується і станом на 13.10.2020 року загальний розмір заборгованості по сплаті аліментів становить 104184 грн. 81 коп. (а.с.117-118).
В результаті вжитих державним виконавцем заходів примусового виконання рішення, рухомого майна, грошових коштів на рахунках в банківських (фінансових) установах, належних боржнику та на які можна було б звернути стягнення для погашення заборгованості по аліментах, не виявлено, про що державним виконавцем надані відповідні письмові докази.
Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, сформованої на запит державного виконавця 13.10.2020 року, боржник ОСОБА_5 є співвласником квартири АДРЕСА_2 (а.с.116).
Вказана квартира належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_3 .
Відповідно до положень статті 48 Закону України «Про виконавче провадження», стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземних валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.
У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення.
Стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом.
У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця. 
У відповідності до ст. 443 ЦПК України, питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного чи приватного виконавця. 
Суд у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з повідомленням сторін та заінтересованих осіб. Неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами.
Відповідно до ст.368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.
Статтею 370 ЦК України передбачено, що у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.
Враховуючи наведені вище вимоги закону й те, що іншого нерухомого майна, окрім вказаної вище квартири, у власності боржника немає, заборгованість боржника по аліментах перевищує обмеження, встановлені частиною сьомою статті 48 Закону України «Про виконавче провадження», заборони щодо звернення стягнення на вказане майно не встановлено і належним чином оформленої домовленості щодо розміру часток спільної сумісної власності у вказаній квартирі немає, відтак, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність визначених законом підстав для задоволення подання державного виконавця та визначення частки боржника у вказаній квартирі – в розмірі 1/4 частини.
Доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду по суті вирішення даного питання і не вказують на допущення судом першої інстанції порушень норм матеріального та/або процесуального права, які б були обов`язковою підставою для скасування чи зміни оскаржуваної ухвали, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції – залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, суд 

п о с т а н о в и в:
апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_4 залишити без задоволення.
Ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 02 грудня 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови. 
Повний текст постанови складений 08 жовтня 2021 року.

Головуючий                                  С.М. Бойко 

Судді:                                          С.М. Копняк 

                                 А.В. Ніткевич