ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8419/21 Справа № 201/2366/18 	  	Суддя у 1-й інстанції - Антонюк О. А. Суддя у 2-й інстанції - Лаченкова О. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2021 року                Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі: 
головуючого         -        Лаченкової О.В.
суддів         -        Городничої В.С., Петешенкової М.Ю.
при секретарі         -        Кравченко Р.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі
апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 21 липня 2021 року про призначення повторної судової почеркознавчої експертизи
по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Перша дніпровська державна нотаріальна контора про визнання заповіту недійсним і стягнення судових витрат, -
ВСТАНОВИЛА:
В липні 2021 року до Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська надійшло клопотання позивача ОСОБА_1 про призначення повторної судової почеркознавчої експертизи по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Перша дніпровська державна нотаріальна контора про визнання заповіту недійсним і стягнення судових витрат.
В обгрунтування клопотання зазначає, що висновок експерта №5377-20 від 22.04.2021 року суперечить іншим матеріалам справи, а саме висновку №2352-19 від 22.10.2019 року, що викликає сумніви в його правильності, тому вважає за необхідне проведення повторної судової почеркознавчої експертизи.
Ухвалою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 21 липня 2021 рокув задоволенні клопотання ОСОБА_1 про призначення повторної судової почеркознавчої експертизи по цій цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Перша дніпровська державна нотаріальна контора про визнання заповіту недійсним і стягнення судових витрат -відмовлено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 21 липня 2021 року по цивільній справі №201/2366/18 просить скасувати ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 21 липня 2021 року по цивільній справі №201/2366/18 і постановити ухвалу, якою задовольнити клопотання про призначення повторної почеркознавчої експертизи.
Відзиви на апелляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 21 липня 2021 року до апеляційного суду від інших учасників справи не надходилли.
Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що в березні 2018 року до Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська надійшов позов  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Перша дніпровська державна нотаріальна контора про визнання заповіту недійсним і стягнення судових витрат.
Ухвалою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 26.04.2019 року призначено по справі судову почеркознавчу експертизу, виконання якої доручено експертам Дніпровського науково-дослідного інституту судових експертиз (м.Дніпро, вул.Січеславська Набережна, 17, офіс 361).
На вирішення експертів поставлено наступне запитання: 1.Чи виконано підпис у заповіті, посвідченому 21 лютого 2007 року державним нотаріусом Першої дніпропетровської державної нотаріальної контори Фаст Л.Д. за реєстровим №336, власноручно ОСОБА_3 чи іншою особою?
Попереджено експертів про кримінальну відповідальність за відмову від дачі висновку та дачу завідомо не правдивого висновку по ст. 384, 385 КК України.
Ухвалою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 12.11.2020 року призначено по справі судову почеркознавчу експертизу, виконання якої доручено експертам Дніпровського науково-дослідного інституту судових експертиз (м.Дніпро, вул.Січеславська Набережна, 17, офіс 361).
На вирішення експертів поставлені наступні запитання:1.Чи виконано підпис у заповіті, посвідченому 21 лютого 2007 року державним нотаріусом Першої дніпропетровської державної нотаріальної контори Фаст Л.Д. за реєстровим №336, власноручно ОСОБА_3 чи іншою особою? 2.Чи виконано рукописний запис від імені ОСОБА_3 , що розміщений під текстом заповіту, посвідченого 21 лютого 2007 року державним нотаріусом Першої дніпропетровської державної нотаріальної контори Фаст Л.Д. за реєстровим №336, та в графі «підпис» власноручно ОСОБА_3 чи іншою особою?Попереджено експертів про кримінальну відповідальність за відмову від дачі висновку та дачу завідомо не правдивого висновку по ст. 384, 385 КК України.
В липні 2021 року до Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська Матвєєвою І.С. подано клопотання про призначення повторної судової почеркознавчої експертизи, проведення якої доручити експертам Дніпрпетровського науково-дослідного експертно-криміналлістичного центру МВС України (м.Дніпро, тупик Будівельний,1), на вирішення яких поставити наступні питання: 1.Чи виконано підпис на заповіті, що розміщений в графі «підпис», посвідчений 21 лютого 2007 року державним нотаріусом Першої дніпропетровської державної нотаріальної контори Фаст Л.Д. за реєстровим №4-336 власноручно ОСОБА_3 чи такий підпис належить іншій особі? 2.Чи виконано рукописні записи від імені ОСОБА_3 “ ОСОБА_4 , цей заповіт прочитаний вголос і власноручно підписаний”, що розміщений на заповіті, посвідченому 21 лютого 2007 року державним нотаріусом Першої дніпропетровської державної нотаріальної контори Фаст Л.Д. за реєстровим №4-336 власноручно ОСОБА_3 чи такий запис виконано іншою особою?
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що клопотання позивача про призначення судової почеркознавчої експертизи є немотивованим, безпідставним та таким, що перебуває на межі із зловживанням процесуальними правами.
Відповідно до ст. 81 ЦК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Відповідно ч.1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.
Про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи ( ч.1 ст. 104 ЦПК України).
Згідно з п.3ч.1 ст. 43 ЦПК України учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виконають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.
Згідно п.1.2.2 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 р. № 53/5, одним із видів експертиз є почеркознавча експертиза.
Наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 р. № 53/5 затверджено Науково-методичні рекомендації з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, а також орієнтовний перелік вирішуваних питань.
Враховуючи вище викладене, зазначені в попередніх ухвалах питання, що поставлені на розгляд експерта, колегія суддів вважає слушними, такими, що повністю охоплюють всі потрібні дані, які будуть необхідні для правильного вирішення судом цього спору. 
Наведені у апеляційній скарзі підстави апеляційного оскарження щодо необґрунтованого відхилення клопотання про призначення у справі повторної судової почеркознавчої експертизи не знайшли свого підтвердження.
Доводи апелянта про те, що суд необґрунтовано відхилив клопотання про призначення повторної судової почеркознавчої експертизи, оскільки висновок №5377-20 від 22.04.2021 року викликає у позивача сумніви в його правильності та суперечить висновку №2352-19 від 22.10.2019 року не є підставою для скасування судових рішень, оскільки наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (в тому числі висновки експертів) встановлює суд.
Судові експертизи у зазначеній цивільній справі проводили атестовані судові експерти, які мають відповідну освіту, необхідну для проведення такої експертизи. Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що висновки експерта відповідають вимогам чинного законодавства, не містять недоліків, які б породжували сумніви у правильності та обґрунтованості зроблених висновків, узгоджуються з іншими доказами, які надані у цій справі. Крім того, при призначенні і проведенні експертиз відводи експертам не заявлялись, що підтверджується письмовими матеріалами справи, протоколами та звукозаписами судових засідань.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).
Відповідно до частини другої цієї ж статті суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом і неприпустимість зловживання процесуальними правами є основними засадами (принципами) цивільного судочинства (пункти 2 та 11 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).
У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини (далі – ЄСПЛ) роз`яснив, що, реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі. Рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» ЄСПЛ вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про безпідставність та необґрунтованість доводів апелянта про порушення судом норм процесуального права.
Відповідно до ст.89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Відповідно до рішення «Проніна проти України» № 63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року, п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. 
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи. 
Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів,-
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 21 липня 2021 року  про призначення повторної судової почеркознавчої експертизи - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя                                                        О.В.Лаченкова

       Судді                                                                        В.С.Городнича 

                                                                               М.Ю.Петешенкова