П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

_________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

16 грудня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 400/4607/21	

Категорія:106030000          Головуючий в 1 інстанції: Брагар В.С.
          Місце ухвалення: Миколаїв
          Дата складання повного тексту: 13.09.2021 р.
          
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого           – Бітова А.І.
суддів                     – Лук`янчук О.В.
– Ступакової І.Г.

у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), справа розглянута за правилами п.3 ч.1 ст. 311 КАС України,

розглянувши в порядку письмового провадження засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційними скаргами Баштанського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки та ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Баштанського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Баштанського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі – БРТЦК та СП) про: 
-          визнання протиправними дій, щодо відмови провести позивачу нарахування та виплату одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби відповідно до Розділу ХХХІІ Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого Наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року №260 (далі – Порядок №260), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26 червня 2018 року за №745/32197, в розмірі 50% місячного грошового забезпечення  за кожний повний рік служби з 04 травня 2009 року по 31 серпня 2016 року;
-          зобов`язання здійснити дії щодо нарахування та виплати позивачу одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби відповідно до Розділу ХХХІІ Порядку №260, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26 червня 2018 року за №745/32197, в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний рік служби з 04 травня 2009 року по 31 серпня 2016 року, та з 06 грудня 2016 року по 17 січня 2021 рік.
Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що при звільненні з військової служби відповідно до Наказу військового комісара Баштанського РТЦКСП №6 від 17 січня 2021 року та виключення позивача із списків особового складу військової частини і всіх видів забезпечення, було виплачено лише одноразову грошову допомогу при звільнення за кожний рік служби з 06 грудня 2016 року по 17 січня 2021 року. Позивач звертався до відповідача із заявою про внесення змін до Наказу №6 в частині виплати одноразової грошової допомоги в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний рік служби з 04 травня 2009 року по 31 серпня 2016 року та з 06 грудня 2016 року по 17 січня 2021 року, але листом від 06 травня 2021 року №757 відповідач відмовив у задоволені заяви.
Відповідач позов не визнав, вказуючи, що одноразова грошова допомога при звільнені була нарахована та виплачена позивачу в повному обсязі, які зазначені в Наказі №6 від 17 січня 2021 року. Просив відмовити в задоволені позову в повному обсязі.
Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження.
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2021 року адміністративний позов ОСОБА_1 до БРТЦК та СП задоволено частково.
Визнано протиправними дії БРТЦК та СП, що полягають у відмові провести ОСОБА_1 нарахування та виплати одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби за кожний повний рік служби з 04 травня 2009 року по 31 серпня 2016 рік.
Зобов`язано БРТЦК та СП здійснити дії щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби за період з 04 травня 2009 року по 31 серпня 2016 рік у розмірі 25% місячного грошового забезпечення за кожний повний рік служби.
В задоволені решти позовних вимог відмовлено.
В апеляційній скарзі БРТЦК та СП ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального та з порушенням норм процесуального права.
Доводи апеляційної скарги:
-          період проходження служби позивачем в органах внутрішніх справ, а саме з 04 травня 2009 року по 06 листопада 2015 року та з 07 листопада 2015 року по 31 серпня 2016 року, не було враховано, оскільки ОСОБА_1 не надано документів з попереднього місця служби щодо виплати чи невиплати такої допомоги. Крім того, окремо слід зазначити, згідно ч.3 п.242 Указу Президента України "Про затвердження Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України" №1153/2008 – особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням. військовослужбовець до проведення з ним усіх необхідних розрахунків не виключається без його згоди зі списків особового складу військової частини. Отже, позивач був виключений зі списків особового складу за його згодою після погодження проведення з ним всіх розрахунків;
-          на момент звільнення та здійснення розрахунку БРТЦК та СП, позивачем не надано жодних підтверджуючих документів з попереднього місця служби щодо здійснення виплати чи невиплати одноразової грошової допомоги за кожний повний календарний рік служби при звільненні за період проходження служби в органах внутрішніх справ, а саме з 04 травня 2009 року по 06 листопада 2015 року та з 07 листопада 2015 року по 31 серпня 2016 року.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального та з порушенням норм процесуального права. 
В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 посилається на те, що з листа БРТЦК та СП від 06 травня 2021 року №757 видно, що його вислуга років становить: календарна 13 років 09 місяців 14 днів, пільгова 01 рік 03 місяці 18 днів, загальна 15 років 01 місяць 02 дні. Таким чином, оскільки при першому звільненні зі служби 31 серпня 2016 року йому не виплачувалась одноразова грошова допомога при звільненні, а тому він має право на нарахування та виплату одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний рік служби з 04 травня 2009 року по 31 серпня 2016 року та з 06 грудня 2016 року по 17 січня 2021 року.
Відзивів на апеляційні скарги на адресу суду апеляційної інстанції не надходило.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційних скарг ОСОБА_1 та БРТЦК та СП, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступного.
Обставини встановлені судом першої інстанції, підтверджені судом апеляційної інстанції та неоспорені учасниками апеляційного провадження:
ОСОБА_1 проходив військову службу у Збройних Силах України на посаді офіцера відділення призову БРТЦК та СП Миколаївської області оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " Сухопутних військ ЗСУ по 17 січня 2021 рік.
Наказом командувача військ оперативного командування "Південь" (по особовому складу) від 30 грудня 2020 року №377 позивача звільнено з військової служби відповідно до п.2 ч.5 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" у запас за п."а" (за власним бажанням).
Наказом військового комісара БРТЦК та СП (по стройовій частині) від 17 січня 2021 року №6 позивача виключено із списків особового складу військової частини і всіх видів забезпечення та направлений на військовий облік до Заводського РТЦКСП Миколаївської області та наказано здійснити виплату надбавки за особливості проходження військової служби у розмірі 65% посадовоого окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років, грошову премію у розмірі 70% до посадового окладу за період з 01 січня 2021 року по 17 січня 2021 року, виплатити компенсацію за невикористану додаткову відпустку, та виплатити вихідну допомогу при звільненні відповідно до Наказу Міністра оборони України №260 від 07 червня 2018 року в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний рік служби з 06 грудня 2016 року по 17 січня 2021 року.
При звільненні позивача з військової служби  вихідна допомога за період з 06 грудня 2016 року по 17 січня 2021 року виплачено, про що в позовній заяві зазначає позивач.
12 квітня 2021 року позивач звернувся до відповідача із заявою про внесення змін до абз.11 п.1 Наказу від 17 січня 2021 року №6, якими виплатити позивачу одноразову грошову допомогу у разі звільнення з військової служби відповідно до наказу Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року №260, в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний рік служби з 04 травня 2009 року по 31 серпня 2016 року та з 06 грудня 2016 року по 17 січня 2021 рік.
За результатами розгляду заяви позивача відповідачем прийнято рішення від 06 травня 2021 року №757.
Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем під час проведення розрахунку з позивачем при звільненні, протиправно не враховано попереднього періоду служби, не нараховано та не проведено за період з 04 травня 2009 року по 31 серпня 2016 року виплату вихідної допомоги при звільненні (одноразової грошової допомоги при звільненні), але оскільки позивач звільнений з органів внутрішніх справ за власним бажанням, тому за період з 04 травня 2009 року по 31 серпня 2016 рік одноразова грошова допомога підлягає виплаті в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, відповідно до п.10 вказаного Постановою Кабінету Міністрів "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей" №393 (далі – Порядок №393), аналогічна норма міститься в п.3 Розділу XXXII Порядку №260.
Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 6-12, 77 КАС України, п.2 ст. 15 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", ч.1 ст. 9 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", ст. 102 Закону України "Про Національну поліцію", п.10 Постанови Кабінету Міністрів "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей" №393.
Колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянтів, виходячи з наступного.
Відповідно п.2 ст. 15 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20 грудня 1991 року №2011-XII (далі – Закон №2011) військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення з військової служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з прямим підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, на підставах, визначених п.1 ч.2 ст. 36 Закону України "Про розвідку", а також у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 18 років одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше (абз.1).
Військовослужбовцям при звільненні з військової служби за службовою невідповідністю, у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем чи у зв`язку з обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, у зв`язку з набранням законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, одноразова грошова допомога передбачена цим пунктом, не виплачується. Одноразова грошова допомога також не виплачується військовослужбовцям, звільненим з військової служби на підставах, визначених п.п.2-4 ч.2 ст. 36 (крім випадків звільнення у зв`язку з виявленням однієї з підстав, зазначених у п.п.1 і 9 ч.2 ст. 31) Закону України "Про розвідку" (абзац третій).
У разі повторного звільнення військовослужбовців з військової служби одноразова грошова допомога, передбачена цим пунктом, виплачується за період їх календарної служби з дня останнього зарахування на службу без урахування періоду попередньої служби, за винятком тих осіб, які при попередньому звільненні не набули права на отримання такої грошової допомоги (абз.6).
Відповідно п.10 Порядку №393 військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, поліцейським, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної інспекції техногенної безпеки, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби:
-          які звільняються із служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби;
-          які звільняються із служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, за наявності вислуги 10 років і більше виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби;
-          які звільняються із служби за власним бажанням, через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, та мають вислугу 10 років і більше, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.
Зазначеним в абзаці першому цього пункту військовослужбовцям, поліцейським і особам рядового і начальницького складу:
-          які звільняються із служби за службовою невідповідністю, у зв`язку із систематичним невиконанням ними умов контракту, у зв`язку з обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, одноразова грошова допомога не виплачується;
-          які звільняються із служби повторно, одноразова грошова допомога виплачується за період їх календарної служби з дня останнього зарахування на службу без урахування періоду попередньої служби, за винятком тих осіб, що при попередньому звільненні не набули право на отримання такої допомоги.
Строк календарної служби для визначення розміру одноразової грошової допомоги обчислюється згідно з п.п.1 і 2 цієї постанови.
З урахуванням вищенаведених правових норм, колегія суддів доходить висновку, що у разі повторного звільнення військовослужбовців з військової служби одноразова грошова допомога виплачується за період їх календарної служби з дня останнього зарахування на службу без урахування періоду попередньої служби.
При цьому, положеннями ст. 15 Закону №2011 та п.10 Порядку №393 встановлено виняток, за умови якого повторно звільненій з військової служби особі виплачується одноразова грошова допомога з урахуванням періоду попередньої служби, як то ненабуття права на отримання такої грошової допомоги при попередньому звільненні зі служби.
Згідно ч.1 ст. 9 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-ХІІ (в редакції станом на час звільнення позивача з Національної поліції України; далі – Закон №2262-ХІІ) обов`язковою умовою для набуття права на призначення та виплату одноразової грошової допомоги при звільненні у розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, є наявність вислуги 10 років і більше.
Відповідно до ст. 102 Закону України "Про Національну поліцію" виплата одноразової грошової допомоги після звільнення зі служби в поліції здійснюються в порядку та на умовах, визначених Законом №2262-ХІІ).
Згідно з положеннями ст. 9 Закону №2262-ХІІ (в редакції чинній на час звільнення позивача з Національної поліції України) особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом та звільняються зі служби за станом здоров`я працівникам міліції (особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ), які на момент опублікування Закону України "Про Національну поліцію" проходили службу в органах внутрішніх справ, мали календарну вислугу не менше п`яти років і до 07 листопада 2015 року були звільнені із служби в органах внутрішніх справ незалежно від підстав звільнення та продовжили роботу в Міністерстві внутрішніх справ або Національній поліції (їхніх територіальних органах, закладах і установах) на посадах, що заміщуються державними службовцями відповідно до Закону України "Про державну службу", а в навчальних, медичних закладах та науково-дослідних установах - на будь-яких посадах, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення зі служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, а також у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 16 років, одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.
Особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, при звільненні зі служби за власним бажанням, через сімейні обставини або інші поважні причини, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, які мають вислугу 10 років і більше, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.
З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції висновку, що відповідачем під час проведення розрахунку з позивачем при звільненні, протиправно не враховано попереднього періоду служби, не нараховано та не проведено за період з 04 травня 2009 року по 31 серпня 2016 рік виплату вихідної допомоги при звільненні (одноразової грошової допомоги при звільненні).
Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, що ОСОБА_1 був звільнений з органів внутрішніх справ за власним бажанням, тому за період з 04 травня 2009 року по 31 серпня 2016 року одноразова грошова допомога підлягає виплаті в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, що узгоджується з положеннями п.10 Порядку №393 та п.3 Порядку №206.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .
Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а наведені в скаргах доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційні скарги задоволенню не підлягають.
Колегія суддів не змінює розподіл судових витрат відповідно ст. 139 КАС України.
Оскільки дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, постанова суду апеляційної інстанції відповідно до ч.5 ст. 328 КАС України в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, ч.5 ст. 328 КАС України, колегія суддів, –

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційні скарги Баштанського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки та ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 16 грудня 2021 року.

Головуючий:                                                                                                     Бітов А.І.

Суддя:                                                                                                     Лук`янчук О.В.

Суддя:                                                                                                     Ступакова І.Г.