06.10.21
22-з/812/121/21
Справа 484/4086/20                                 Головуючий по 1 інстанції Медведєва Н.А.
Провадження 22-з/812/121/21                           Головуючий і доповідач апеляційного суду Колосовський С.Ю.                  
                                                
П О С Т А Н О В А 
І м е н е м У к р а ї н и

06 жовтня 2021р.                                                м. Миколаїв
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Миколаївського Апеляційного суду в складі: 
Колосовський С.Ю., Локтіонова О.В., Ямкова О.О., 
секретар судового засідання - Лівшенко О.С. 
розглянувши без повідомлення учасників справи заяву Вялової Ірини Михайлівни в інтересах ОСОБА_2 про ухвалення додаткового судового рішення 
у справі за позовом  ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Управління житлово-комунального господарства Первомайської міської ради Миколаївської області, про усунення перешкод та відшкодування моральної шкоди,
                                                
в с т а н о в и л а :
В липні 2021 року Вялова І.М. в інтересах ОСОБА_2 звернулася до суду апеляційної інстанції із заявою про ухвалення додаткового судового рішення.  
Заяву обґрунтовувала тим, що суд апеляційної інстанції при ухваленні 30 червня 2021 року постанови у зазначеній справі не врахував подане нею на електронну адресу апеляційного суду та безпосередньо перед початком розгляду справи клопотання про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрат на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 9000 грн. за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.
Враховуючи наведене представник відповідача Вялова І.М. просила задовольнити її заяву та ухвалити додаткове судове рішення у даній справі.
Розглянувши доводи заяви про ухвалення додаткового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно з п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Частиною 1 ст. 15 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Положеннями ч.1,2, 3 ст. 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. 
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. 
На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Як вбачається з матеріалів справи, постановою Миколаївського апеляційного суду від 30 червня 2021 року у даній справі апеляційну скаргу  ОСОБА_3  залишено без задоволення, а рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 22 квітня 2021 року без змін. 
До ухвалення судового рішення в апеляційній інстанції представник відповідача Вялова І.М. подала клопотання про стягнення з  ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрат на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 9000 грн. за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.
До клопотання надала договір про правничу допомогу у цивільній справі від 25 червня 2021 року та ордер серія МК № 125893 від 29 червня 2021 року. При цьому представник зазначила, що у разі встановлення адвокатом та клієнтом фіксованого розміру гонорару детальний опис робіт, виконаних під час надання правової допомоги не потрібен ( ВС/КАС у справі № 640/18402/19 від 28 грудня 2020 року). А також посилаючись на постанову ВС/ КАС у справі № 280/2635/20 від 21 січня 2021 року пояснила, що докази сплати адвокату гонорару для його відшкодування відтепер не потрібні. Крім того, зазначила, що відповідно до постанови ВС від 25 травня 2021 року у справі № 910/7586/19, час, який адвокат витрачає на дорогу для участі у судовому засіданні є складовою правничої допомоги і підлягає компенсації на рівні з іншими витратами.
Як видно з договору про правничу допомогу у цивільній справі від 25 червня 2021 року укладеним між ОСОБА_2 та адвокатом Вяловою І.М., остання взяла на себе зобов`язання надати замовнику правову допомогу в Миколаївському апеляційному суді по справі № 484/4086/20.
За правову допомогу замовник сплачує адвокату винагороду (гонорар) в розмірі 9000 грн. 
Сума гонорару включає складення письмових пояснень на апеляційну скаргу, представництво інтересів в суді апеляційної інстанції. Також зазначена сума гонорару визначена з врахуванням часу, який витрачається адвокатом на дорогу для участі в судовому засіданні в Миколаївському апеляційному суді по даній справі (п.3.1 Договору). 
Замовник здійснює оплату за цим Договором в готівковому порядку, оплата здійснюється протягом 5 днів з моменту його підписання (п.4 Договору).
Враховуючи те, що Договір укладений 25 червня 2021 року, та те, що сплата гонорару передбачена протягом п`яти днів з моменту його підписання, беручи до уваги відсутність документів, що свідчать про оплату гонорару, то заява про ухвалення додаткового судового рішення задоволенню не підлягає.
Посилання на постанову ВС/ КАС у справі № 280/2635/20 від 21 січня 2021 року, яка на думку заявника, свідчить про не потрібність надання доказів сплати адвокату гонорару не заслуговує на увагу, оскільки у тій справі договором передбачено, що сторони узгодили сплату гонорару протягом шести місяців після ухвалення судом апеляційної інстанції рішення по суті.
Що стосується постанови ВС/КАС у справі № 640/18402/19 від 28 грудня 2020 року та постанови ВС від 25 травня 2021 року у справі № 910/7586/19 на які заявник посилається у своєму клопотанні про стягнення витрат на правничу допомогу, то обставини пов`язані з фіксованим розміром гонорару та витрат адвоката на дорогу для участі у судовому засіданні не мають юридичного значення у даній справі, оскільки доказів сплати таких витрат представником не надано.   
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви Вялової І.М. в інтересах ОСОБА_2 про ухвалення додаткового судового рішення до постанови Миколаївського апеляційного суду від 30 червня 2021 року.
Керуючись ст. 270 ЦПК України, колегія суддів

постановила:
У задоволенні заяви Вялової Ірини Михайлівни в інтересах ОСОБА_2 про ухвалення додаткового судового рішення до постанови Миколаївського апеляційного суду  від 30 червня 2021 року у справі за позовом  ОСОБА_3 ,  ОСОБА_4 до  ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Управління житлово-комунального господарства Первомайської міської ради Миколаївської області, про усунення перешкод та відшкодування моральної шкоди відмовити.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів.
Повний текст постанови виготовлено 06 жовтня 2021р.

Головуючий:                        Судді: