ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/1668/16-ц  Номер провадження 22-з/814/138/21	 Доповідач ап. інст. Бутенко С. Б.	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(додаткова)
11 листопада 2021 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
Головуючого судді Бутенко С. Б.
Суддів Кузнєцової О. Ю., Прядкіної О. В.
за участю секретаря: Ракович Д. Г.
розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві питання щодо ухвалення додаткового рішення 
у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Четверта полтавська державна нотаріальна контора, про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на спадкове майно,
в с т а н о в и в:
Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 15 листопада 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Визнано квартиру АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .
Встановлено факт постійного проживання ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_4 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини.
Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 , як на частку у спільному майні подружжя.
Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/8 частку квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування, як на обов`язкову частку у спадщині.
Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку земельної ділянки відповідно до Державного акту на земельну ділянку серії ЯК № 672446, площею 0,0600 га, яка розташована в Полтавській області, Решетилівському районі, Демідивській сільській раді, в порядку спадкування після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , як за спадкоємцем першої черги за законом.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
В порядку розподілу судових витрат стягнуто з ОСОБА_5 , ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 8 410,55 грн у рівних частках, по 4 205,28 грн з кожного.
Постановою Полтавського апеляційного суду від 19 лютого 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишено без задоволення, а рішення Октябрського районного суду м. Полтави залишено без змін.
Постановою Верховного Суду від 28 липня 2021 року постанову Полтавського апеляційного суду від 19 лютого 2020 року в частині вирішення питання про визнання права на обов`язкову частку у спадщині позивача скасовано. Справу в цій частині передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. В іншій частині рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 15 листопада 2019 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 19 лютого 2020 року залишено без змін.
Постановою Полтавського апеляційного суду від 20 вересня 2021 року в частині, що переглядалась, апеляційну скаргу ОСОБА_5 задоволено частково, рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 15 листопада 2019 року змінено, зменшено розмір обов`язкової частки ОСОБА_1 у спадщині ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1/8 на 1/12 частину квартири АДРЕСА_1 .
У судовому засіданні 20 вересня 2021 року, до завершення судових дебатів представники сторін заявили про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу та подання доказів їх розміру протягом п`яти днів після ухвалення рішення апеляційним судом.
При винесені постанови 20 вересня 2021 року апеляційним судом також не було вирішено питання розподілу судових витрат, понесених відповідачем ОСОБА_5 на апеляційне та касаційне оскарження ухвалених у справі судових рішень.
Відповідно до статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.
Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Згідно частин першої, другої статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.
Відповідно до статті 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.
Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
По справі встановлено, що в суді апеляційної та касаційної інстанцій позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_5 користувались правничою допомогою адвокатів та понесли відповідні судові витрати, які підлягають розподілу між сторонами за правилами, встановленими частинами першою, другою, тринадцятою статті 141 ЦПК України.
Згідно заяви ОСОБА_5 та його адвоката Павленка А. І., опису виконаних робіт та розрахунку витрат понесених адвокатом Павленком А. І. по наданню ним правничої допомоги ОСОБА_5 , квитанції № 082 від 18.08.2021, що надійшли до апеляційного суду 27 вересня 2021 року, за надану правничу допомогу адвоката в судах касаційної та апеляційної інстанції відповідачем було сплачено 22 000 грн.
Як вбачається зі заяви, довідки-розрахунку оплати правничої допомоги, квитанцій № 25-ЛТ від 25.06.2021, та № 06-ЛТ від 06.09.2021, наданих адвокатом Лучко Т. І. 21 вересня 2021 року, за надану правничу допомогу адвоката Лучко Т. І. позивачем ОСОБА_1 було сплачено 11 000 грн.
Згідно частини першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
У разі недотримання цих вимог, за правилами частин п`ятої, шостої статті 137 ЦПК України за клопотанням іншої сторони суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє відповідне клопотання.
Враховуючи обсяг послуг, наданих адвокатами сторін, та здійснених ними витрат, виходячи з критерію реальності, розумності та співмірності вартості адвокатських послуг, а також пропорційності розміру задоволених позовних вимог, колегія суддів апеляційного суду вважає, що відшкодуванню відповідачу ОСОБА_5 підлягають витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 000 грн, позивачу ОСОБА_1 - у розмірі 9 000 грн.
По справі також встановлено, що за подання апеляційної скарги відповідачем ОСОБА_5 було сплачено судовий збір у розмірі 1 500 грн, за подання касаційної скарги сплачено 2 410,60 грн судового збору, що підтверджується квитанціями № 3382 від 13.12.2019, № 16 від 25.08.2020 та № 06-6547298 від 06.03.2020 та випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України (а.с. 156, 158 т. 4, а.с. 32, 33 т. 5).
За правилами частини першої статті 141 ЦПК України понесені відповідачем судові витрати зі сплати судового збору покладаються апеляційним судом на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись статтями 270, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд
п о с т а н о в и в:
Заяви ОСОБА_5 та адвоката Павленка Анатолія Івановича, адвоката Лучко Тетяни Іванівни про ухвалення додаткового рішення задовольнити.
Ухвалити у справі додаткову постанову про розподіл судових витрат.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної та касаційної скарг в розмірі 651,66 грн та витрати на правничу допомогу при розгляді справи у суді касаційної та апеляційної інстанції у сумі 2 000 грн.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу під час розгляду справи в судах касаційної та апеляційної інстанції у розмірі 9 000 грн.
Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя                                                        С. Б. Бутенко

Судді                                                                        О. Ю. Кузнєцова

                О. В. Прядкіна