УХВАЛА

09 грудня 2021 року 
Київ
справа №420/4649/20
адміністративне провадження №К/9901/42582/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Кашпур О.В.,
суддів Радишевської О.Р., Уханенка С.А.,
перевірив касаційну скаргу Офісу Генерального прокурора на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2020 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 02 червня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, Одеської обласної прокуратури про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування рішення, наказу, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
УСТАНОВИВ:
01 червня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Офісу Генерального прокурора, Одеської обласної прокуратури, в якому просила:
визнати протиправними дії Офісу Генерального прокурора щодо незаконного звільнення з органів прокуратури та посади начальника відділу міжнародного співробітництва прокуратури Одеської області;
визнати протиправними дії прокуратури Одеської області щодо незаконного звільнення з органів прокуратури та посади начальника відділу міжнародного співробітництва прокуратури Одеської області;
визнати протиправним та скасувати рішення першої кадрової комісії № 91 від 02 квітня 2020 року про неуспішне проходження атестації;
визнати протиправним та скасувати наказ прокурора Одеської області №768к від  29 квітня 2020 року про звільнення позивача з посади начальника відділу міжнародного співробітництва прокуратури Одеської області з 30 квітня 2020 року з підстави рішення кадрової комісії № 1;
зобов`язати прокурора Одеської області поновити на посаді начальника відділу міжнародного співробітництва прокуратури Одеської області з 30 квітня 2020 року або на рівнозначній посаді в органах прокуратури (прокуратурі Одеської області) за погодженням з позивачем;
стягнути з прокуратури Одеської області на користь позивача заробіток за час вимушеного прогулу з 30 квітня 2020 року по день винесення судом рішення про поновлення на посаді. 
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2020 року позов задоволено частково.
Визнано протиправними дії прокуратури Одеської області щодо незаконного звільнення з органів прокуратури Одеської області щодо незаконного звільнення з органів прокуратури та посади начальника відділу міжнародного співробітництва прокуратури Одеської області ОСОБА_1 . 
Визнано протиправним та скасовано наказ прокуратури Одеської області №768к від 29 квітня 2020 року про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника відділу міжнародного співробітництва прокуратури Одеської області та органів прокуратури з 30 квітня 2020 року.
Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника відділу міжнародного співробітництва прокуратури Одеської області з 30 квітня 2020 року.
Стягнуто з Одеської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 30 квітня 2020 року по 21 грудня 2020 року в сумі 259 400 грн (без урахування обов`язкових відрахувань).
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 02 червня 2021 року рішення суду першої інстанції змінено, у абзаці п`ятому резолютивної частини   замість "259    400 грн" вказано "264  040 грн". 
В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2020 року залишено без змін. 
19 листопада 2021 року Офіс Генерального прокурора втретє засобами поштового зв`язку надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2020 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 02 червня 2021 року з пропуском строку на касаційне оскарження. 
У касаційній скарзі скаржник вказує на те, що вже звертався до Верховного Суду із касаційними скаргами на зазначені судові рішення і ухвалою Верховного Суду від 05 листопада 2021 року касаційну скаргу повернуто на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України. Скаржник просить суд поновити пропущений процесуальний строк.
Судом також встановлено, що ухвалою Верховного Суду від 30 вересня 2021 року касаційну скаргу повернуто скаржнику у зв`язку із несплатою судового збору.
Відповідно до частин першої, другої статті 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Згідно з приписами частини третьої статті 329 КАС України строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.
Судом встановлено, що справа у суді апеляційної інстанції розглянута у відкритому судовому засіданні 02 червня 2021 року. Повний текст складено у 03 червня 2021 року. Останній день строку на касаційне оскарження припадав на 05 липня 2021 року (з урахуванням вихідних суботи і неділі 3 та 4 липня). 
Частиною п`ятою статті 251 КАС України встановлено, що учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено в порядку письмового провадження, копія судового рішення надсилається протягом двох днів із дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.
Попередні скарги поверталися через невідповідність вимогам статті 330 КАС України та на підставі пункту 1 та 4 частини п`ятої статті 332 КАС України.
Верховний Суд зазначає, що повернення касаційної скарги не є безумовною підставою для поновлення строку на касаційне оскарження і обставини, за яких Верховний Суд вже повертав попередні касаційні скарги, безпосередньо пов`язані саме з недотриманням скаржником вимог до касаційної скарги, що передбачені статтею 330 КАС України.
За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що вказані підстави пропуску строку на касаційне оскарження не можуть бути визнані поважними.
За приписами частини 3 статті 332 КАС України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнанні неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.
Отже, скаржнику необхідно надіслати заяву про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням інших поважних підстав пропуску строку на касаційне оскарження та надати належні та допустимі докази, що підтверджують ці обставини.
Керуючись статтями  248, 329, 332 КАС України, Суд
УХВАЛИВ:
Визнати неповажними підстави пропуску Офісом Генерального прокурора строку на касаційне оскарження рішення Одеського окружного адміністративного суду від        21 грудня 2020 року та постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 02 червня 2021 року.
Касаційну скаргу Офісу Генерального прокурора на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2020 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 02 червня 2021 року залишити без руху.
Надати відповідачу строк для усунення виявлених недоліків касаційної скарги тривалістю десять днів з моменту отримання копії цієї ухвали.
Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                       О.В. Кашпур

Судді                                                                                          О.Р. Радишевська

                                                                                          С. А. Уханенко