ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2021 р.	Справа № 520/6116/21	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Бартош Н.С.,
Суддів: Подобайло З.Г. ,  Григорова А.М. ,
за участю секретаря судового засідання Щеглової Г.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Колотекс" на рішення Харківського окружного адміністративного суду (головуючий І інстанції Шляхова О.М.) від 05.07.2021 року по справі № 520/6116/21
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Колотекс"
до Слобожанської митниці Держмитслужби
про визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ТОВ "Колотекс", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду із позовною заявою, в якій просив:
визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості №UA807000/2021/000218/2 від 17.02.2021 року;
визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA807200/2021/00052.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що рішення про коригування митної вартості товарів № UA807000/2021/000218/2 від 17.02.2021, що прийнято відносно товару, є незаконним та таким, що винесене з порушенням норм чинного законодавства України, а тому підлягає скасуванню.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 05.07.2021 року по справі №520/6116/21 в задоволенні позовних вимог відмовлено.
Позивач не погодився з рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права з підстав, викладених в апеляційній скарзі.
Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому наполягає на законності рішення суду першої інстанції, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Сторони про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
В судовому засіданні представник відповідача проти задоволення апеляційної скарги заперечував, просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача у судовому засіданні, перевіривши рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги та відзив на неї, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що ТОВ «КОЛОТЕКС» (ЄДРПОУ 41891481), зареєстровано в Єдиному державному реєстрі 26.01.2018 за № 14801020000075740. Адреса реєстрації: 61054. Харківська область, м. Харків, вулиця Муромська, будинок 38. Основним видом діяльності товариства за КВЕД є 46.41 - Оптова торгівля текстильними товарами.
17.02.2021 до Слобожанської митниці Держмитслужби представником декларанта подано для митного оформлення в митному режимі «імпорт» електронну митну декларацію ІМ40ДЕ UA807200/2021/002201 на товари: «текстильний синтетичний матеріал на ПВХ основі, в рулонах 50м. різних кольорів: текстильний синтетичний матеріал на поліуретановій основі, в рулонах 50м. різних кольорів; трикотажне сітчасте полотно основ`язаного переплетення, пофарбоване, виготовлене з синтетичних поліефірних волокон на 100%. Країна виробництва: CN. Виробник: ZHENJIANG FORFUNE ENTERPRISE CO., LTD».
Разом з митною декларацією декларантом були надані наступні документи, зазначені в графі 44: Пакувальний лист FT-201109 від 26.12.2020 року; Рахунок-фактура (інвойс) FT-201109 від 26.12.2020; Коносамент SHWS220123003 від 30.12.2020 року; Автотранспортна накладна 203 від 12.02.2021; Сертифікат про походження товару 21С3211С0055/00002 від 26.12.2020; Банківський платіжний документ, що стосується товару, платіжки від 11.01.2021; Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги 148 Ф від 10.02.2021; Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) дод. б/н (зміни до спец. 2) від 04.01.2021; Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) дод. б/н (спец. 2) від 11.11.2020; Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) дод. угода 1 від 25.11.2019; Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються 18112019 від 18.11.2019; Договір про надання послуг митного брокера 700 від 28.09.2018.
17.02.2021 митницею було прийняте рішення про неможливість визначення митної вартості товару за першим методом (за ціною угоди) та прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA807000/2021/000218/2 за резервним методом на підставі цінової інформації ЄАІС Держмитслужби за фактами митних оформлень по Україні, а також оформлена картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA807200/2021/00052.
TOB «КОЛОТЕКС» не погодилось з визначеною митною вартістю рішенням про коригування митної вартості товарів №UA807000/2021/000218/2 від 17.02.2021 та надіслало на адресу відповідача лист №2021-25/02 від 25.02.2021, згідно якого було повідомлено, що з метою уникнення подальшого простою транспортного засобу, подано до митного оформлення МД типу ІМ 40 ДЕ №UA807200/2021/002243 від 17.02.2021, з проханням розглянути подані документи та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA807000/2021/000218/2.
На даний лист від відповідача 12.03.2021 було отримано відповідь від 03.03.2021 № 7.14-08-2/7.14-15-03/13/2678, якою відмовлено у скасуванні раніше прийнятого рішення про коригування митної вартості товарів з підстав того, що подані додаткові документи не спростовують в повній мірі сумнівів митниці щодо дійсності задекларованої митної вартості оцінюваних товарів.
Не погодившись з винесеними відповідачем рішеннями, позивач звернувся до суду першої інстанції із вищевказаними позовними вимогами.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції дійшов до висновку, що документи, подані декларантом до відповідача, разом з вищевказаною ЕМД не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, а заявлена декларантом митна вартість не є такою, що розрахована на основі об`єктивних даних, що підтверджуються документально. Додатковими документами, наданими до митниці, не спростовуються обґрунтовані сумніви митниці в об`єктивності заявленої митної вартості товарів.
Судом встановлено, що позивачем укладено Контракт з фірмою «ZHENJIANG FORTUNE ENTERPRJSE CO. LTD» Китай № 18112019 від 18.11.2019 року, в якому зазначено:
1.1. В порядку та на умовах, визначених цим Договором. Постачальник зобов`язується здійснити поставку Покупцеві текстильну продукцію - тканини для виробництва сумок, загальна кількість, часткове співвідношення (асортимент, номенклатура), одиниця виміру, ціна за одиницю виміру яких визначена Сторонами у Специфікаціях, що є додатками до цього Договору (надалі іменується «Товар»), а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити Товар, що поставляється Постачальником за цим Договором здійснити митне очищення Товару.
3.1. Товар передається в тарі та/або упаковці Виробника.
5.1. Базисні умови поставки - FOB - Шанхай. Китай. (Інкотермс 2010).
5.2. Строк поставки кожної конкретної партії товару узгоджується Сторонами у відповідній Специфікації. Якщо Додатками до Договору, чи Специфікацією не буде встановлений інший строк поставки Товару, поставка товару здійснюється не пізніше 60 днів з моменту підписання Сторонами окремої Специфікації. Якщо сторонами не буде погоджено інше, у Специфікації визначається розмір (відсоток) попередньої оплати, яка підлягає сплаті Покупцем.
5.3 Після підписання відповідної Специфікації, постачальник направляє Покупцеві рахунок (інвойс) на здійснення попередньої оплати, у встановлені Договором строки.
5.4. Постачальник, який готовий здійснити відвантаження Товару, негайно повідомляє Покупця про готовність відвантаження Товару.
5.5. Після направлення Покупцеві інформації про готовність Товару для відвантаження. Сторони; визначають кінцевий перелік та асортимент Товару, його загальну суму шляхом затвердження Змін до відповідної Специфікації, які є невід`ємною частиною Договору.
5.6 Після погодження сторонами змін до відповідної специфікації. Постачальник направляє Покупцеві рахунок (інвойс) на здійснення остаточного розрахунку.
6.4. Вартість конкретної партії Товару, що має бути поставлена, ціна за одиницю Товару і загальна вартість товару, що поставляється, визначається згідно із погодженою Сторонами Специфікацією з урахуванням Змін до специфікації. Вартість Товару визначається на підставі цін Постачальника, що діяли на дату погодження Специфікації, та не підлягає зміні.
6.5. Оплата Товару Покупцем здійснюється шляхом переказу відповідних грошових коштів на поточний рахунок Постачальника. Покупець здійснює платежі у наступному порядку:
- Попередня оплата за відповідною Специфікацією здійснюється Покупцем протягом 60 (шістдесяти) календарних днів з отримання Покупцем рахунку (інвойсу) Постачальника. Розмір попередньої оплати, яка підлягає сплаті Покупцем за поставку Товару визначається Сторонами у Специфікації.
- Другий платіж (остаточний розрахунок) за відповідною специфікацією здійснюється Покупцем протягом 90 (дев`яноста) календарних днів з моменту погодження Сторонами Змін до Специфікації та на підставі отриманого рахунку (інвойсу) Постачальника.
6.6. Оплата здійснюється на підставі виставлених Постачальником Рахунків (інвойсів).
Керуючись умовами укладеного Контракту сторонами була підписана специфікація № 2 від 11.11.2020, згідно якої загальна вартість товару який постачається становить 51802,5 доларів США. Передоплата в розмірі 30% складає 15540,75 доларів США та була оплачена ТОВ «КОЛОТЕКС» 17.11.2020 р.
В подальшому, сторонами договору визначено кінцевий перелік та асортимент Товару, у затвердженому Додатку до договору поставки - Зміни до Специфікації № 2 від 11.11.2020, який є невід`ємною частиною Договору, з якого загальна вартість товару 52119,61 доларів США.
Постачальник направив Покупцю рахунок (інвойс) від 26.12.2020 на здійснення остаточного розрахунку в розмірі 36578,86 доларів США, що з урахуванням передплати в розмірі 15540,75 доларів США загалом становить 52119.61 доларів США. Наведена сума була повністю сплачена Позивачем.
Суд зазначає, що відповідно до п. 23 ч.1 ст. 4 Митного кодексу України передбачено, що митним оформленням є виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.
Митні формальності, відповідно до п. 29 ч. 1 ст. 4 Митного кодексу України, становлять сукупність дій, що підлягають виконанню відповідними особами і органами доходів і зборів з метою дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 257 Митного кодексу України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.
Положеннями ст. 248 Митного кодексу України визначено, що митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.
Згідно з ч. 8 ст. 257 Митного кодексу України, митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється органами доходів і зборів на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться, окрім іншого, відомості щодо митної вартості товарів та методу її визначення.
Вартість товарів, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари та використовується для митних цілей, виходячи з положень ч. 1 ст. 49 Митного кодексу України, є митною вартістю товарів, що переміщуються через митний кордон України.
Відповідно до ч. 1 ст. 52 Митного кодексу України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.
Згідно з ч. 2 ст. 52 Митного кодексу України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або надання органу доходів і зборів додаткової інформації.
Одночасно з митною декларацією у випадках, передбачених митним кодексом України, виходячи з ч. 1 ст. 53 Митного кодексу України, декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Згідно з ч. 1 ст. 54 Митного кодексу України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Відповідно до приписів ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України, підставами для видання органом доходів і зборів письмової вимоги про подання платником додаткових документів є: 1) розбіжності у вже наданих документах, які мають вплив на правильність визначення митної вартості; 2) наявність ознаки підробки поданих документів; 3) відсутність усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Положеннями ч. 4 ст. 53 Митного кодексу України визначено, що обґрунтоване припущення Митниці про існування взаємозв`язку між продавцем і покупцем дозволяє додатково витребувати інформацію, зокрема, про вартість товару в звичайних умовах.
Відповідно до ч. 2 ст. 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму Імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.
Таким чином, якщо органом доходів і зборів виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, керуючись ч. 1 ст. 55 Митного кодексу України, органом доходів і зборів приймається рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту.
Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, відповідно до ч. 2 ст. 55 Митного кодексу України, має містити: обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування; інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня.
Відповідно до ч. 1 ст. 57 Митного кодексу України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Отже, виходячи з положень ст.57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів є визначення митної вартості товарів за ціною договору.
Судова колегія зазначає, що якщо митна вартість не може бути визначена за першим методом, проводиться процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості. У ході таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
У разі неможливості визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, за основу може братися ціна, за якою оцінювані ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному з продавцем покупцю.
При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.
Згідно із ч. 4 ст. 58 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.
При цьому, відповідно до п.п. 5, 6, 7 ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема, 1) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; 2) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; 3) витрати на страхування цих товарів.
Згідно з ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Приписами ч. 3 ст. 54 Митного кодексу України передбачено, що за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
Відповідно до положень ст. 64 Митного кодексу України, у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT) (ч. 1 ст. 64); митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях (ч. 2 ст. 64).
Відтак, відсутність підстав для визнання митної вартості товару, розрахованої самостійно платником чи декларантом, не означає виникнення безумовної підстави для визначення такої митної вартості Митницею без дотримання усіх юридично значимих факторів.
До таких факторів законодавцем віднесені і параметри, згадані у положеннях ст. 60 Митного кодексу України, де, зокрема, вказано, що під подібними (аналогічними) розуміються товари, які хоч і не однакові за всіма ознаками, але мають схожі характеристики і складаються зі схожих компонентів, завдяки чому виконують однакові функції порівняно з товарами, що оцінюються, та вважаються комерційно взаємозамінними (ч. 2 ст. 60); для визначення, чи є товари подібними (аналогічними), враховуються якість товарів, наявність торгової марки та репутація цих товарів на ринку (ч. 3 ст. 60); ціна договору щодо подібних (аналогічних) товарів береться за основу для визначення митної вартості товарів, якщо ці товари ввезено приблизно в тій же кількості і на тих же комерційних рівнях, що й оцінювані товари (ч. 4 ст. 60); у разі якщо такого продажу не виявлено, використовується вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продавалися в Україну в іншій кількості та/або на інших комерційних рівнях. При цьому їх ціна коригується з урахуванням зазначених розбіжностей незалежно від того, чи веде це до збільшення або зменшення вартості. Інформація, що використовується при здійсненні коригування, повинна бути документально підтверджена (ч. 5 ст. 60).
Зі змісту рішення про коригування митної вартості вбачається, що підставою для його прийняття слугували наступні обставини:
1) невідповідність обраного декларантом методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 МКУ, в зв`язку з тим, що використані декларантом відомості не підтверджені в повній мірі документально, а також в зв`язку з тим, що документи подані декларантом та зазначені у частині другій статті 53 МКУ, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари (зокрема: було надано до митниці митну декларацію країни відправлення № 223120200004221169 від 30.12.2021 без перекладу на українську мову або офіційну мову митних союзів, членом яких є Україна, або іншу іноземну мову міжнародного спілкування, відповідно до вимог статті 254 МКУ: в митній декларації країни відправлення № 223120200004221169 від 30.12.2021 відсутні відомості ані про інвойс ані про контракт; в митній декларації країни відправлення № 223120200004221169 від 30.12.2021 номер коносаменту не відповідає номеру коносаменту поданого до митного оформлення декларантом, не надано будь-яких документів щодо транспортних витрат: договір щодо надання транспортних послуг до митного оформлення декларантом не надано. Таким чином ця складова митної вартості документально декларантом не підтверджена; декларантом не надана будь-яка цінова інформація щодо вартісних характеристик товарів (прайс-лист, калькуляцію, тощо), які подані до митного оформлення і, тощо), а також в зв`язку з ненаданням декларантом всіх витребуваних додаткових документів, передбачених п. 3 ст. 53 МКУ, та відмовою декларанта надати додаткові документи щодо митної вартості;
2) не надана декларантом (відсутня у розпорядженні митного органу) інформація щодо угод на ідентичні товари;
3) не надана декларантом (відсутня у розпорядженні митного органу) інформація щодо угод на подібні товари;
4) не надана декларантом (відсутня у розпорядженні митного органу) інформація: - щодо ідентичних чи подібних товарів, які продаються на митній території України у незмінному стані; - відсутні дані щодо витрат на виплату комісійних винагород, звичайних надбавок на прибуток та загальних витрат у зв`язку з продажем на митній території України; - відсутні дані щодо витрат понесених в Україні на навантаження, вивантаження, транспортування, страхування;
5) не надана декларантом (відсутня у розпорядженні митного органу) інформація та документи, які мали вплив на процес формування ціни товару: - на матеріал та витрат, понесених виробником в зв`язку з виробництвом товарів; - витрат на завантаження, вивантаження, страхування, транспортування до місця перетинання митного кордону України; - прибутку, що одержує експортер у результаті поставки в Україну.
Джерелом інформації для даного Рішення є наявна в митному органі цінова інформація з врахуванням спрацювання ризику АСАУР та фактів митних оформлень схожих товарів: МД № № UA100030/2021/441012 від 08.02.2021 № UA100030/2021/441012 від08.02.2021. № UA807200/2021/686 від 21.01.2021 , та інші. При прийнятті даного Рішення застосовані Методичні рекомендації щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджені наказом ДФС України від 11.09.15 № 689. Коригування митної вартості здійснено за другорядним методом (резервним методом) у відповідності до статті 64 Митного кодексу України. Розрахунок митної вартості складає: тов. № 1: 3.96 USD/кг. або разом (70402,86 USD ). тов. № 2: 3.96 USD/кг. або разом (22011,66 USD ). тов. № 3: 3.95 USD/кг. або разом (7953,325 USD). Вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених пунктом 3 статті 53 Митного кодексу України, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом наведено у електронному повідомленні декларанту.
Як було правильно встановлено судом першої інстанції, декларантом разом з митною декларацією були подані наступні документи, зазначені в графі 44: 1) Пакувальний лист FT-201109 від 26.12.2020 року; 2) Рахунок-фактура (інвойс) FT-201109 від 26.12.2020 року; 3)( Коносамент SHWS220123003 від 30.12.2020 року; 4) Автотранспортна накладна 203 від 12.02.2021 року; 5) Сертифікат про походження товару 21С3211С0055/00002 від 26.12.2020 року; 6) Банківський платіжний документ, що стосується товару, платіжки від 11.01.2021 року; 7) Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги 148 Ф від 10.02.2021 року; 8) Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) дод. б/н (зміни до спец. 2) від 04.01.2021 року; 9) Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) дод. б/н (спец. 2) від 11.11.2020 року; 10) Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) дод. угода 1 від 25.11.2019 року; 11) Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються 18112019 від 18.11.2019 року; 12) Договір про надання послуг митного брокера 700 від 28.09.2018 року.
Також судовим розглядом встановлено, що на виконання наведених вище положень договору поставки, сторонами була підписана специфікація № 2 від 11.11.2020 року, згідно якої вбачається, що загальна вартість товару який постачається, становить 51802,5 доларів США. Передоплата в розмірі 30% складає 15540,75 доларів США була оплачена ТОВ «КОЛОТЕКС» 17.11.2020 року. В подальшому, сторонами договору поставки визначено кінцевий перелік та асортимент Товару, у затвердженому Додатку до договору поставки - Зміни до Специфікації № 2 від 11.11.2020 року, який є невід`ємною частиною Договору, з якого вбачається загальна вартість товару 52119,61 доларів США. Постачальник направив Покупцю рахунок (інвойс) від 26.12.2020 року на здійснення остаточного розрахунку в розмірі 36578,86 доларів США, що з урахуванням передплати в розмірі 15540,75 доларів США загалом становить 52119,61 доларів США, що свідчить про відсутність відмінностей у поданих декларантом документах. Таким чином, наведена сума була повністю сплачена позивачем, що також підтверджується платіжним дорученням, та свідчить про належне виконання позивачем зобов`язань по оплаті товару.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду, яка викладена в постанові від 30.10.2018 р. по справі № 826/25605/15, ненадання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.
Крім того, рішення про коригування митної вартості товару повинно містити обґрунтування причин, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, а також обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування, зазначення в рішенні лише формальних посилань на неможливість перевірки задекларованої митної вартості суперечить наведеним вимогам законодавства.
Дослідивши зміст спірного рішення, колегія суддів зазначає, що в ньому не зазначено (не конкретизовано), яких саме документів (крім тих, що надавалися разом з МД) недостатньо для визначення митної вартості товару, яка заявлена декларантом позивача, а також не зазначено про наявність будь-яких розбіжностей в наданих декларантом позивача в обґрунтування митної вартості вказаного товару.
Так, доводи митного органу щодо необхідності надання такого додаткового документа, як переклад копії митної декларації країни відправлення колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки відповідно до ст. 254 МК України, документи, необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України при здійсненні зовнішньоекономічних операцій, подаються митному органу українською мовою, офіційною мовою митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування. Митні органи вимагають переклад українською мовою документів, складених іншою мовою, ніж офіційна мова митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування, тільки у разі, якщо дані, які містяться в них, є необхідними для перевірки або підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації. У такому разі декларант забезпечує переклад зазначених документів за власний рахунок.
З матеріалів справи не встановлено, що митний орган вимагав у декларанта переклад українською мовою документів, а тому цей довід апелянта є безпідставним.
Що стосується посилання митного органу на те, що в митній декларації країни відправлення № 223120200004221169 від 30.12.2021 відсутні відомості ані про інвойс ані про контракт; в митній декларації країни відправлення № 223120200004221169 від 30.12.2021 номер коносаменту не відповідає номеру коносаменту поданого до митного оформлення декларантом, колегія суддів зазначає, що за змістом ч. 2 ст. 53 МК України така декларація не є документом, який підтверджує митну вартість товарів.
Що стосується не надання будь-яких документів щодо транспортних витрат, зокрема,  на те, що договору щодо надання транспортних послуг до митного оформлення декларантом не надано, колегія суддів зазначає, що підприємством позивача до митного органу надавалися: автотранспортна накладна 203 від 12.02.2021 року; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги 148 Ф від 10.02.2021 року; коносамент SHWS220123003 від 30.12.2020 року.
При цьому, суд зазначає, що інвойс (рахунок, рахунок-фактура) у міжнародній комерційній практиці документ, що надається продавцем покупцеві та містить перелік товарів і послуг, їхню кількість та суму коштів, яку покупець має за них сплатити. Виписка інвойсу свідчить про те, що товар чи послугу вже надано покупцеві відповідно до умов поставки, тож у покупця з`являється обов`язок оплати цього товару чи послуги. В свою чергу, коносамент - товаророзпорядчий документ, цінний папір, що видається морським перевізником вантажу його відправнику, що засвідчує прийняття вантажу до перевезення і містить зобов`язання доставити вантаж до пункту призначення і передати його одержувачу.
Таким чином, суд вважає, що підприємством позивача (його декларантом) надано до митного органу документи на підтвердження щодо надання транспортних послуг.
Що стосується посилання митного органу на те, що декларантом не надана будь-яка цінова інформація щодо вартісних характеристик товарів (прайс-лист, калькуляція) від виробника товарів, колегія суддів зазначає, що перше, прайс-лист не є основним документом відповідно до ч. 2 ст. 53 МК України, який підтверджує митну вартість товарів, по - друге, прайс-лис - це довідник цін (тарифів) на товари та/або види послуг, який адресований невизначеному колу покупців, по - третє, жодним нормативним актом, в тому числі і міжнародним, не встановлено вимоги до форми та змісту прайс-листів, тобто прайс-лист є документом довільної форми, а тому митний орган не може посилатись на неповноту чи обмеженість його відомостей, як на підставу для коригування митної вартості товару.
Аналогічну позицію викладено в постанові Верховного Суду від 23.10.2020 р. у справі № 810/690/17.
Дослідивши надані позивачем документи, колегія суддів зазначає, що відповідачем не наведено жодних обставин та не надано доказів на підтвердження наявності у митного органу законодавчо визначених підстав для витребування у позивача додаткових документів, зокрема, що позивач в митній декларації зазначив не всі документи для підтвердження заявленої митної вартості товарів, вніс до декларації недостовірні або неточні відомості або що надані митному органу документи містили розбіжності чи ознаки підробки.
Суд звертає увагу на те, що зазначене підтверджується Правилами заповнення рішення про коригування митної вартості товарів (затверджені наказом Міністерства фінансів України № 598 від 24.05.2012 р., зареєстрований в Міністерстві юстиції України 01.06.2012р. за № 883/21195; далі за текстом - Правила № 598), оскільки у графі 33 рішення про коригування митної вартості "Обставини прийняття рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості" зазначаються причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), у тому числі: неподання основних документів, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість товарів (згідно з переліком та відповідно до умов, наведених у статті 53 Кодексу); невірно проведений розрахунок митної вартості; невідповідність обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 розділу III Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.
У графі також вказується про проведення процедури консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору методів визначення митної вартості товарів відповідно до вимог статей 59 - 61 Кодексу. Результати проведеної консультації, а також причини, через які не можуть бути застосовані методи визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів (наприклад, відсутня інформація щодо вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів), фіксуються у графі.
Посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у Рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо.
У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.
Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що зі змісту оскаржуваного у рішення встановлено, що останнє не містить жодних відомостей про будь-які характеристики ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, обсяги партій, умов поставки, комерційних умов тощо. Так, відповідачем вказано лише номер та дату митної декларації, яка стала джерелом інформації для коригування митної вартості, що свідчить про помилковість зазначених доводів відповідача.
Аналогічні висновки містить постанова Верховного Суду від 21.12.2018 по справі №815/1670/17, що враховується судом відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.
Застосування відповідачем з причини спрацювання модуля АСАУР ціни за відомостями спеціалізованої бази даних Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби України колегія суддів вважає необґрунтованим, враховуючи обставини того, що самі по собі відомості зазначеної системи не містять жодних параметрів, об`єктивно необхідних для висновку про схожість, подібність, аналогічність чи ідентичність товарів.
Відповідачем, під час розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанцій, не надано до суду доказів здійснення детального порівняння, як і не надано доказів, які б підтверджували аналогічність характеристик імпортованого позивачем товару та товару, митна вартість якого взята митницею за зразок для обчислення, що свідчить про необґрунтованість та недоведеність зазначеного висновку відповідача.
Положеннями ст. 264 Митного кодексу України визначено, що відмова органу доходів і зборів у прийнятті митної декларації повинна бути вмотивованою, а про причини відмови має бути письмово повідомлено декларанта.
Орган доходів і зборів відмовляє у прийнятті митної декларації виключно з таких підстав: 1) митна декларація не містить усіх відомостей або подана без документів, передбачених статтею 335 цього Кодексу; 2) електронна митна декларація не містить встановлених законодавством обов`язкових реквізитів; 3) митну декларацію подано з порушенням інших вимог, встановлених цим Кодексом.
У разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою органу доходів і зборів заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі. Інформація про відмову у прийнятті для оформлення електронної митної декларації надсилається декларанту електронним повідомленням, засвідченим електронним цифровим підписом посадової особи органу доходів і зборів.
Частиною 7 ст. 54 Митного кодексу України передбачено, що у разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.
Відповідачем у спірному рішенні та картці відмови не вказано на обставини, які обумовили виникнення у митного органу обґрунтованих сумнівів відносно не підтвердження чи невизначеності кількісних, вартісних і достовірних елементів митної вартості або відсутності хоча б однієї із їх складових, яка є обов`язковою при обчисленні такої вартості.
При цьому, колегія суддів зазначає, що обов`язок доведення обґрунтованості такого сумніву митним органом підтверджено також і у висновках Верховного Суду, викладених постанові від 06.03.2019 по справі № 809/278/17.
Крім того, відповідно до висновків Верховного Суду, викладених в постанові від 30.10.2018 по справі № 826/25605/15 ненадання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.
Судом першої інстанції не було враховано вищенаведених обставин, що призвело до неправильного вирішення справи.
У зв`язку з цим, колегія суддів дійшла до висновку про наявність підстав для визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості №UA807000/2021/000218/2 від 17.02.2021 року, а також про визнання протиправною та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA807200/2021/00052. 
Відповідно до ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Враховуючи те, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.07.2021 року по справі №520/6116/21 прийняте з порушенням норм матеріального права, воно підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення позовних вимог.
Керуючись ст. ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 326, 327 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Колотекс" задовольнити.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.07.2021 року по справі №520/6116/21 скасувати та прийняти нове, яким позов задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості №UA807000/2021/000218/2 від 17.02.2021 року.
Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA807200/2021/00052.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України відповідно до вимог  ст.327, ч.1 ст.329 КАС України.

Головуючий суддя 	(підпис)	Н.С. Бартош	
Судді	(підпис)  (підпис) 	З.Г. Подобайло    А.М. Григоров   	
Повний текст постанови складено  11.11.2021 року