УКРАЇНА
ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
                                                                               Справа № 686/18989/20
Провадження № 22-ц/4820/966/21
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

25 жовтня 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі
 
колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
Талалай О. І. (суддя-доповідач), Корніюк А. П., П`єнти І. В., 
секретар судового засідання Гриньова А. М.,
з участю представника позивача Яковлева А. В. 

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 686/18989/20 за апеляційною скаргою Міського комунального підприємства «Хмельницьктеплокомуненерго» на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 квітня 2021 року (суддя Чевилюк З. А., повне судове рішення складено 14 квітня 2021 року) у справі за позовом Міського комунального підприємства «Хмельницьктеплокомуненерго» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за надані послуги. 

Заслухавши доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд 

у с т а н о в и в :
У липні 2020 року МКП «Хмельницьктеплокомуненерго», звертаючись до суду із вказаним позовом зазначало, що надає відповідачам послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води до квартири АДРЕСА_1 . Оплата за надані послуги вчасно не проводиться. Наявні борги за попередні періоди, які стягнуті на підставі судового рішення. За період з 01 серпня 2015 року по 30 червня 2020 року заборгованість складає 44668,42 грн. 
       Тому позивач просив стягнути зазначену заборгованість у солідарному порядку з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 і ОСОБА_4 . 
       Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 квітня 2021 року у позові відмовлено.
       МКП «Хмельницьктеплокомуненерго», не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову. Посилається на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи. Вважає, що суд безпідставно відмовив у позові, оскільки підприємство надало житлово-комунальні послуги, а відповідачі їх не оплатили. Наявність заборгованості підтверджена розрахунком, який споживачі не спростували. Від отримання послуг вони не відмовлялися, претензії щодо ненадання або надання неякісних послуг не пред`являли.
У засіданні апеляційного суду представник позивача апеляційну скаргу підтримав.
Відповідачі не з`явилися, про розгляд справи повідомлені відповідно до вимог ЦПК України.
Апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.
Відповідно до пунктів 3 і 4 частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Відмову у позові суд першої інстанції мотивував безпідставністю вимог, недоведеністю розміру заборгованості за надані послуги та пропуском строку позовної давності до вимог про стягнення заборгованості з ОСОБА_4 і ОСОБА_3 за 2015-2016 роки. 
Такий висновок суду не у повній мірі відповідає обставинам справи і вимогам закону.
Згідно з довідкою про склад сім`ї та реєстрацію № 142 від 17.07.2020 квартира АДРЕСА_1 є зареєстрованим місцем проживання відповідачів. 
Зазначена обставина підтверджується також судовими рішеннями у справі № 686/7661/16-ц, у якій установлено, що 04 червня 1991 року між колгоспом «Комунар» і ОСОБА_4 був укладений договір найму вказаної квартири, до якої на правах члена сім`ї наймача вселилася ОСОБА_2 . 
ОСОБА_3 вселилася у квартиру АДРЕСА_1 у 2010 році за згодою ОСОБА_4 у зв`язку з реєстрацією шлюбу. 28 лютого 2014 року ОСОБА_3 зареєструвала своє місце проживання у квартирі.        
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 квітня 2017 року у справі № 686/7661/16-ц, яке набрало законної сили 19 лютого 2020 року, позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та агрофірми «Проскурів» про визнання договору оренди недійсним і виселення ОСОБА_3 з квартири АДРЕСА_1 залишено без задоволення. Задоволено зустрічну позовну заяву ОСОБА_4 і ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , агрофірми «Проскурів» про усунення перешкод у користуванні квартирою та зобов`язано ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_4 і ОСОБА_3 перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_1 та видати їм дублікат ключів від вхідних дверей.
Відповідно до акту державного виконавця від 09 вересня 2020 року зазначене вище судове рішення було виконано.
Позивач надає послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води до квартири АДРЕСА_1 , особовий рахунок НОМЕР_1 .
15 березня 2006 року між МКП «Хмельницьктеплокомуненерго» та ОСОБА_2 , як користувачем зазначеної вище квартири, був укладений договір про надання послуг з теплопостачання. Відповідно до умов договору розрахунковим періодом оплати послуг є один календарний місяць, термін внесення платежів не пізніше 10 числа місяця наступного за розрахунковим.
У справі № 686/7661/16-ц установлено, що у зв`язку із зміною замка вхідних дверей квартири ОСОБА_2 у період часу з березня 2016 року по 09 вересня 2020 року ОСОБА_4 і ОСОБА_3 на спірній житловій площі не проживали.
Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи та встановлені судовим рішенням в іншій цивільній справі, у якій брали участь відповідачі.
У силу частини 4 статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до частини 1 статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 
Пунктом 1 частини 1 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IV передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору про надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини 3 статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Згідно із зазначеними нормами закону споживач зобов`язаний оплатити надані житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними.
Такі ж положення містять і норми статей 7, 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII.
На підставі частини 6 статті 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.
Обов`язок споживача оплачувати послуги передбачений також пунктом 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630. 
Відповідно до розрахунку МКП «Хмельницьктеплокомуненерго» № 142 від 17 липня 2020 року заборгованість відповідачів за надані позивачем послуги (особовий рахунок НОМЕР_1 ) за період з 01 серпня 2015 року по 30 червня 2020 року складає 44668,42 грн.
Помилковим є висновок суду першої інстанції про недоведеність розміру заборгованості.
За розрахунком сума нарахувань за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води за вказаний період відповідає загальній сумі боргу.
Згідно з довідкою позивача від 17.07.2020 та поясненнями представника підприємства у суді апеляційної інстанції оплата у сумі 10963,20 грн, яка відображена у розрахунку у вказаний період, не врахована при визначенні розміру заборгованості, оскільки ці кошти стягувалися з пенсійного рахунку ОСОБА_2 у виконавчих провадженнях № 47430721 і № 43642151 з примусового виконання рішення в іншій справі і зараховані в погашення боргів за попередній період по особовому рахунку НОМЕР_1 .
20 жовтня 2020 року ОСОБА_4 і ОСОБА_3 подали до Хмельницького міськрайонного суду заяву про застосування позовної давності.
Оскільки позов поданий до суду 31 липня 2020 року, правильним є висновок суду про відмову у позові до ОСОБА_4 і ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за період з 01 серпня 2015 року по лютий 2016 року.
Як установлено у цивільній справі 686/7661/16-ц у період з березня 2016 року по 09 вересня 2020 року ОСОБА_4 і ОСОБА_3 у квартирі не проживали по причині вчинення їм перешкод у користуванні квартирою зі сторони ОСОБА_2 та не були споживачами послуг, які надавало МКП «Хмельницьктеплокомуненерго».
Отже, вимоги до них про стягнення заборгованості за цей період є безпідставними і суд обґрунтовано відмовив у позові.
ОСОБА_2 не спростувала факт отримання нею послуг за зареєстрованим місцем свого проживання, які надавав позивач. 
Заяву про застосування позовної давності у суді першої інстанції вона не подавала.
Помилка при зазначенні по-батькові ОСОБА_2 (« ОСОБА_5 » замість « ОСОБА_6 ») у договорі про надання послуг, документах при поданні позову до суду на думку колегії суддів на вирішення спору не впливає, оскільки договір укладений щодо надання послуг до квартири АДРЕСА_1 , особовий рахунок НОМЕР_1 .
З огляду на встановлені у справі обставини і наведені норми діючого законодавства відповідачка ОСОБА_2 повинна нести обов`язок з оплати отриманих послуг з теплопостачання та постачання гарячої води.
Отже, рішення суду першої інстанції у частині відмови у позові до ОСОБА_2 потрібно скасувати та ухвалити у цій частині нове судове рішення про часткове задоволення позову і стягнення з ОСОБА_2 на користь МКП «Хмельницьктеплокомуненерго» заборгованості за надані послуги у сумі 44668 грн 42 коп.
 
У решті рішення суду має бути залишено без змін. 
 
На підставі частини 1 статті 141 ЦПК України у зв`язку із стягненням заборгованості у повному обсязі документально підтверджені витрати позивача по оплаті судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги у сумі 5255 грн необхідно стягнути з ОСОБА_2 .

Керуючись статтями 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Міського комунального підприємства «Хмельницьктеплокомуненерго» задовольнити частково. 
 
Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 квітня 2021 року у частині відмови у позові до ОСОБА_2 скасувати та ухвалити у цій частині нове судове рішення.
 
Позов задовольнити частково. 
 
Стягнути з  ОСОБА_2 (місце проживання АДРЕСА_1 ) на користь Міського комунального підприємства «Хмельницьктеплокомуненерго» (місцезнаходження вулиця Пересипкіна, 5, м. Хмельницький, ІК ЄДРПОУ 03356571) заборгованість за надані послуги у сумі 44668 грн 42 коп. (сорок чотири тисячі шістсот шістдесят вісім грн 42 коп.) і витрати по оплаті судового збору у сумі 5255 грн (п`ять тисяч двісті п`ятдесят п`ять грн).
 
У решті рішення суду залишити без змін. 
 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Повне судове рішення складено 27 жовтня 2021 року.

Суддя-доповідач О. І. Талалай 

Судді А. П. Корніюк 

                                                                                            І. В. П`єнта