ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/6064/20                                                                       Суддя першої інстанції: Щавінський В.Р.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  16 листопада 2021 року                                                                                       м. Київ
          Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
          головуючого судді          - Пилипенко О.Є.  
          суддів                              - Глущенко Я.Б. та Собківа Я.М., 
          при секретарі                    - Ткаченко В.В., 
          розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Березанської міської ради Київської області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 08 липня 2021 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної податкової служби у Київській області до Березанської міської ради Київської області, третя особа - Комунальне підприємство «Міськводоканал виконавчого комітету Березанської міської ради» про стягнення податкового боргу,
В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2020 року позивач - Головне управління Державної податкової служби у Київській області звернувся до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Березанської міської ради Київської області, третя особа - Комунальне підприємство «Міськводоканал виконавчого комітету Березанської міської ради» про стягнення податкового боргу, в якому просив: 
- стягнути з рахунків у банках, щодо обслуговують Березанську міську раду Київській області - 1686227,53 грн., в рахунок погашення податкового боргу податку, який обліковується за Комунальним підприємством «Міськводоканал виконавчого комітету Березанської міської ради» з податку на додану вартість, рентної плати ( за користування  надрами, за спеціальне використання води та земельного податку).
Рішенням Київського окружного адміністративного суду м. Києва від 08 липня 2021 року адміністративний позов задоволено.
Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач - Березанська міська рада Київської області звернувся із апеляційною скаргою, в якій просив скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.
08 листопада 2021 року, відповідно до штампу вхідної кореспонденції суду Вх.№ 45292, від позивача до суду апеляційної інстанції надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до змісту якого позивач повністю заперечує проти задоволення вимог апеляційної скарги, наголошує, що загальна сума стягнення відповідно до рішень Київського окружного адміністративного суду від 21.11.2016 року у справі № 810/3163/16 та від 26.11.2018 року у справі № 810/4848/18 становить 1  743  556,28 грн., відтак сплачені третьою особою суми були враховані у рахунок сплати податкового боргу та не заявлялись до стягнення у даній справі.
Відповідно до п.2 ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.
Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
У відповідності до ст.. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що податковим органом здійснено всі заходи спрямовані на погашення податкової заборгованості Боржника, у відповідності до ст.95 ПК України - безпосередньо з Боржника (в тому числі в судовому порядку, шляхом стягнення коштів з рахунків у банках, що обслуговують Боржника), та у відповідності до ст.96 ПК України (в позасудовому порядку) - з органу місцевого самоврядування, однак такі дії контролюючого органу не призвели до повного погашення податкового боргу, а законні вимоги податкового органу Березанською міською радою не виконуються, що є підставою для задоволення позову. 
Колегія суддів, перевіривши доводи апеляційної скарги, враховуючи приписи ч.1 ст. 308 КАС України, вважає вказаний висновок суду першої інстанції обґрунтованим, з огляду на наступне.
Як встановлено судом та вбачається з Єдиного державного реєстру кричних осіб, фізичних осіб-підприємств та громадських формувань Березанська міська рада ( код ЄДРПОУ 38065504) зареєстроване як юридична особа 30.06.1994 р. номер запису: 13521200001000572, місцезнаходження: 07541, Київська обл., м. Березань, вул. Героїв Небесної Сотні, буд 1. Відповідач є платником податків і зборів та знаходиться за основним місцем обліку у Бориспільському  управлінні ГУ ДПС у Київській області.
Посадовими особами ГУ ДПС у Київській області встановлено, що за результатами своєї діяльності Комунальне підприємство «Міськводоканал виконавчого комітету Березанської міської ради» заборгувало перед Державним бюджетом України -             1686227,53 грн. Вищезазначений податковий борг виник внаслідок несплати третьою особою узгоджених податкових зобов`язань з податку на додану вартість, рентної плати (за користування  надрами та за спеціальне використання води) та земельного податку.
У зв`язку з наявністю податкового боргу за КП «Міськводоканал» податковий орган неодноразово звертався до Київського окружного адміністративного суду з адміністративними позовами до боржника з метою примусового стягнення податкового боргу.
Так постановою Київського окружного адміністративного суду від 21.11.2016 по справі №810/3163/16 адміністративний позов Броварської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області до КП «Міськводоканал» про стягнення податкового боргу в розмірі - 622 481,28 грн. задоволено у повному обсязі.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 26.11.2018 по справі №810/4848/18 адміністративний позов ГУ ДФС у Київській області до КП «Міськводоканал» про стягнення податкового боргу в розмірі - 1121075 грн. задоволено у повному обсязі.
Після набрання зазначеними судовими рішенням законної сили, керуючись положеннями Інструкції про безготівкові розрахунки в України в національній валюті, затвердженої постановою Національного банку України від 21.01.2004 року №22, контролюючим органом неодноразово в установи банків, що обслуговують Боржника, виставлялися інкасові доручення з метою примусового стягнення податкового боргу:
- інкасове доручення від 25.06.2018 року №138 на суму 490547,79 грн. (повернуто без виконання у зв`язку з відсутністю коштів);
- інкасове доручення від 27.08.2018 року №195 на суму 490412,71 грн. (стягнуто 42,11 грн.);
- інкасові доручення від 26.11.2019 року №477 на суму 1115302,12 грн., від 26.11.2019  року №474 на суму 11942,28 грн., від 26.11.2019 року №474 на суму 50692,51 грн., від 26.11.2019 року №481 на суму 1115302,12 грн., від 26.11.2019 року №480 на суму 1115302,12 грн. (повернуті у зв`язку з відсутністю коштів на рахунку боржника, відповідно до вимог п.10.9, 11.11, 12.7, 12.11 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженою Постановою Правління НБУ від 21.01.2014 №22, про що свідчать відмітки банку).          Враховуючи, що власне майно, яке могло б бути реалізоване контролюючим органом з метою погашення податкового боргу у КП «Міськводоканал» відсутнє, позивач звернувся із даним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 1 ПК України передбачено, що відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема порядок адміністрування податків та зборів, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються виключно Податковим кодексом України.
Підпунктом 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України визначено, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки і збори в строки та у розмірах, встановлених цим кодексом та законами з питань митної справи. 
Як зазначалось вище, постановою Київського окружного адміністративного суду від 21.11.2016 року по справі №810/3163/16 адміністративний позов Броварської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області до КП «Міськводоканал» про стягнення податкового боргу в розмірі - 622 481,28 грн. задоволено у повному обсязі.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 26.11.2018 року по справі №810/4848/18 адміністративний позов ГУ ДФС у Київській області до КП «Міськводоканал» про стягнення податкового боргу в розмірі - 1121075 грн. задоволено у повному обсязі.          Отже, станом на день звернення до суду першої інстанції за КП «Міськводоканал» продовжує обліковуватися податковий борг стягнутий на підставі судових рішень у справах №810/3163/16 та №810/4848/18, в загальному розмірі (з урахуванням сплачених сум, про які в апеляційній скарзі говорить апелянт) - 1686227,53 грн. (детальний розрахунок містить в матеріалах справи), в тому числі:
- з рентної плати за спеціальне користування надрами - 36 407,51 грн.;
- з рентної плати за спеціальне користування водою - 11 942,28 грн.;
- з земельного податку з юридичних осіб - 37 284,60 грн.;
- з податку на додану вартість - 1 600 593,14 грн.
Зазначене, серед іншого, підтверджується роздруківкою інтегрованої картки платника податків, яка за правилами ст.ст. 73, 74 КАС України і Порядку ведення органами ДФС України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджету, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №422 від 07.04.2016 р., зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 20 травня 2016 р. за №751/28881, є належним та допустимим доказом невиконання податкового обов`язку з боку Боржника.          Після набрання зазначеними судовими рішенням законної сили, керуючись положеннями Інструкції про безготівкові розрахунки в України в національній валюті, затвердженої постановою Національного банку України від 21.01.2004 р. №22, контролюючим органом неодноразово в установи банків, що обслуговують Боржника, виставлялися інкасові доручення з метою примусового стягнення податкового боргу:
- інкасове доручення від 25.06.2018 року №138 на суму 490547,79 грн. (повернуто без виконання у зв`язку з відсутністю коштів);
- інкасове доручення від 27.08.2018 року №195 на суму 490412,71 грн. (стягнуто 42,11 грн.);
- інкасові доручення від 26.11.2019 року №477 на суму 1115302,12 грн., від 26.11.2019 року №474 на суму 11942,28 грн., від 26.11.2019 року №474 на суму 50692,51 грн., від 26.11.2019 року №481 на суму 1115302,12 грн., від 26.11.2019 року №480 на суму 1115302,12 грн. (повернуті у зв`язку з відсутністю коштів на рахунку боржника, відповідно до вимог п.10.9, 11.11, 12.7, 12.11 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженою Постановою Правління НБУ від 21.01.2014 року №22, про що свідчать відмітки банку).
Як наголошено позивачем, власне майно, яке могло б бути реалізоване контролюючим органом з метою погашення податкового боргу у КП «Міськводоканал» відсутнє, вказане підтверджується наявним в матеріалах справи витягом з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, відповідно до якого за третьою особою зареєстровано право постійного користування та господарського відання земельними ділянками площею 0,7686 га та 0,63 га, нежитловою будівлею (бойлерна) загальною площею 91,3, інші речові права за третьою особою не зареєстровані.
У свою чергу, майно передане боржнику Березанською міською радою в господарське відання, не може бути описане в податкову заставу та відповідно бути реалізованим в т.ч. на підставі рішення суду, виходячи з п. 3 ст.78 ГК України відповідно до якого, майно комунального підприємства перебуває у комунальній власності і закріплюється за таким підприємством на праві господарського відання або на праві оперативного правління.
Вказане відображено і в статуті підприємства, яким визначено, що майно перебуває у комунальній власності та передано підприємству в господарське відання та управління ним.
Пунктом п.87.3 ст.87 ПК України передбачено, що не можуть бути використані, як джерела погашення податкового боргу платника податків, зокрема: майно, яке належить на правах власності іншим особам та перебуває у володінні або користуванні платника податків; майнові права інших осіб, надані платнику податків у користування або володіння. Таким чином, майно, яке використовує у своєї діяльності Боржник, належить територіальній громаді, перебуває у тимчасовому користуванні підприємства і відповідно до п. 87.3 ст. 87 ПК України не може бути використано в якості джерела погашення податкового боргу.
Згідно з ч.ч.7, 8 ст. 60 Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб`єктів. Об`єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені V територіальних громад і передані іншим суб`єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу, за винятком, передбачених законом. Не визначенні випадки вилучення комунального майна і ПК України.
Колегія суддів критично ставиться до доводів апелянта щодо того, що у КП «Міськводоканал виконавчого комітету Березанської міської ради» наявне майно, за рахунок якого можна погасити податковий борг (або зменшити зобов`язання третьої особи перед бюджетом). Так, апелянтом наголошено, що в 2012 році Баришівською ОДПІ було проведено опис майна КП «Міськводоканал виконавчого комітету Березанської міської ради», про що було складено відповідний Акт № 2/19-2012 від 19.07.2012 року. Згідно вказаного вище акту, контролюючим органом було описано майна третьої особи на загальну суму 1 млн. 453 тис. 479 грн. 64 коп. 
У подальшому, 15.11.2017 року, 28.09.2018 року та 25.06.2019 року ГУ ДФС у Київській області було проведено перевірки стану збереження майна КП «Міськводоканал виконавчого комітету Березанської міської ради» щодо стану збереження майна, яке перебуває у податковій заставі та встановлено, що на моменти перевірок, фактів відчуження майна не встановлено, про що складено відповідні Акти.
Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що відповідно до вищевказаних Акті в опису майна, контролюючим органом проведено опис усього майна третьої особи, в тому числі й того, що перебуває на правах користування та господарського відання та за рахунок якого не можуть бути погашені зобов`язання товариства, пунктом 2  Акта опису майна № 2/19-2012 від 19.07.2012 року передбачено, що Баришівською ОДПІ підтверджено відсутність на день складання цього акту майна, що може бути описано у податкову заставу. 
Податковий кодекс передбачає можливість погашення податкового боргу комунального підприємства за рахунок коштів Засновника боржника, в тому числі органу місцевого самоврядування.
Згідно ст. 96 ПК України, податковий орган зобов`язаний звернутися до органу місцевого самоврядування чи органу виконавчої влади, до сфери управління якого належить майно такого платника податків, з поданням, щодо прийняття рішення про виділення коштів місцевого бюджету на сплату податкового боргу такого платника податків.
Відповідно до абз. 2 п. 96.3 ст. 96 ПК України у разі неотримання зазначеної відповіді у визначений цим пунктом строк або отримання відповіді про відмову у задоволенні його вимог контролюючий орган зобов`язаний звернутися до суду із позовною заявою про звернення стягнення податкового боргу на кошти державного органу чи органу місцевого самоврядування, в управлінні якого перебуває таке державне (комунальне) підприємство або його майно.
Наявність податкового боргу за комунальним підприємства, яке належить до сфери управління органу місцевого самоврядування, відсутність доказів надання міськрадою відповіді на лист контролюючого органу та підтвердження будь-яких дій спрямованих на погашення боргу, може свідчити про дотримання податковим органом встановлених ПК України підстав, порядку та способу стягнення податкового боргу із засновника комунального підприємства.
Так, згідно ст.96 ПК України, що регламентує особливості процедури погашення податкового боргу комунальних підприємств, встановлено, що у разі якщо сума коштів, отримана від продажу внесеного в податкову заставу майна комунального підприємства, не покриває суму його податкового боргу і витрат, пов`язаних з організацією та проведенням публічних торгів, або у разі відсутності у такого боржника власного майна, що відповідно до законодавства України може бути внесено в податкову заставу та відчужено, контролюючий орган зобов`язаний звернутися до органу місцевого самоврядування чи органу виконавчої влади, до сфери управління якого належить майно такого платника податків, з поданням щодо прийняття рішення про:
- виділення коштів місцевого бюджету на сплату податкового боргу такого платника податків. Рішення про фінансування таких витрат розглядається на найближчій сесії відповідної ради (п.п. 96.1.1. ПК України);
- затвердження плану досудової санації такого платника податків, який передбачає погашення його податкового боргу (п.п. 96.1.2. ПК України);
- ліквідацію такого платника податків та призначення ліквідаційної комісії (п.п. 96.1.3. ПК України);
- прийняття сесією відповідної ради рішення щодо порушення справи про банкрутство платника податків (п.п. 96.1.4. ПК України).
06.09.2018 року, керуючись ст. 96 ПК України, ГУ ДФС у Київській області з метою вжиття заходів щодо погашення податкового боргу звернулось з поданням до Березанської міської ради, як до засновника підприємства - боржника (лист вих. №9949/9/10-36-51-03-16 від 06.09.2018), з проханням посприяти в погашенні податкового боргу відповідача та розглянути питання щодо виділення коштів з місцевого бюджету на сплату такого боргу, затвердження плану досудової санації відповідача, щодо ліквідації підприємства та призначення ліквідаційної комісії, або розглянути питання про банкрутство підприємства - боржника, вказаним спростовуються доводи апелянта, що позивач не звертався до Березанської міської ради Київської області з поданням про розгляд на найближчій сесії ради та прийняття рішення про виділення коштів місцевого бюджету на сплату податкового  боргу КП «Міськводоканал виконавчого комітету Березанської міської ради» (т.1 а.с.34).
Аналогічне за змістом подання було також скеровано позивачем до голови Березанської міської ради Київської області 25.02.2019 року за № 6020/9/10-36-51-07-22, відповідно до змісту якого позивач просив розглянути питання щодо виділення коштів місцевого бюджету на сплату податкового боргу підприємства - боржника (т.1 а.с.35-36).  
На виконання зазначеного подання Березанська міська рада повідомила податковий орган, що у зв`язку з тим, що тарифи на комунальні послуги з 2009 по 2018 не відповідали фактичні собівартості, у підприємства відсутні обігові кошти для погашення податкового боргу, всі наявні кошти у Боржника використовуються на оплату енергоносіїв та заробітну плату працівникам підприємства.
Колегія суддів враховує, що Березанською міською радою надавались відповіді на такі звернення, втім жодного із зазначених у п.96.1 ст.96 ПК України рішення Відповідачем прийнято не було, що апелянтом в апеляційній скарзі не спростовано.
Дозвіл на продаж ліквідного майна з метою погашення податкового боргу, як будь - якого іншого ліквідного майна для опису в податкову заставу надано не було.
Також, в січні 2020 ГУ ДПС у Київській області, на підставі ст. 96 ПК України повторно звернулося з поданням від 27.01.2020 року №2584/9/10-36-51-07-22 до Березанської міської ради посприяти в погашенні податкового боргу Боржника та розглянути питання щодо виділення коштів з місцевого бюджету на сплату такого боргу, затвердження плану досудової санації Боржника, щодо ліквідації підприємства та призначення ліквідаційної комісії, або розглянути питання про банкрутство підприємства-боржника.
У відповідь на зазначений лист Березанська міська рада повідомила податковий орган, про доцільність розгляду питання щодо можливості розстрочення / відстрочення грошових зобов`язань та податкового боргу або списання сум заборгованості, термін сплати яких минув. Жодне, із зазначених у п.96.1 ст.96 ПК України, рішення прийняте Відповідачем, знову не було.
Разом з тим, згідно п.96.3 ст.96 ПК України, відповідь щодо прийняття одного із зазначених у пунктах 96.1 та 96.2 ст.96 ПК України, рішень надсилається контролюючому органу протягом 30 календарних днів з дня направлення звернення.
У разі неотримання зазначеної відповіді у визначений цим пунктом строк або отримання відповіді про відмову у задоволенні його вимог контролюючий орган зобов`язаний звернутися до суду із позовною заявою про звернення стягнення податкового боргу на кошти державного органу чи органу місцевого самоврядування, в управлінні якого перебуває таке державне (комунальне) підприємство або його майно.
Підпунктом 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України, передбачено, що платник податків зобов`язаний, сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Як вірно зазначено судом першої інстанції, Березанська міська рада, як орган місцевого самоврядування, до сфери управління якого належить майно КП «Міськводоканал» не виконала зобов`язання передбачених ПК України.
Відповідач в даному випадку позбавлений повноважень (дискреційних повноважень) на прийняття будь-яких інших відмінних від визначених в ст. 96 ПК України рішень (оскільки такий перелік є вичерпним).
З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, щодо того, що податковим органом здійснено всі заходи спрямовані на погашення податкової заборгованості Боржника, у відповідності до ст.95 ПК України - безпосередньо з Боржника (в тому числі в судовому порядку, шляхом стягнення коштів з рахунків у банках, що обслуговують Боржника), та у відповідності до ст.96 ПК України (в позасудовому порядку) - з органу місцевого самоврядування, однак такі дії контролюючого органу не призвели до повного погашення податкового боргу, а законні вимоги податкового органу Березанською міською радою не виконуються, що є підставою для задоволення позову.
Не заслуговують на увагу доводи апелянта щодо відсутності розрахунку суми податкового боргу, позаяк, такі розрахунки наявні в матеріалах справи, в тому числі, по кожному податку окремо, крім того, у відзиві на апеляційну скаргу позивачем вкотре підтверджено, що загальна сума стягнення відповідно до рішень Київського окружного адміністративного суду від 21.11.2016 року у справі № 810/3163/16 та від 26.11.2018 року у справі № 810/4848/18 становить 1 743 556,28 грн., позаяк в межах даних правовідносин позивачем було заявлено до стягнення 1686227,53 грн., відтак, сплачені третьою особою суми були враховані у рахунок сплати податкового боргу та не заявлялись до стягнення у даній справі.
Крім того, судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було правильно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, правильно застосовано норми матеріального та процесуального права. У зв`язку з цим суд вважає необхідним апеляційну скаргу Березанської міської ради Київської області - залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 08 липня 2021 року - без змін. 
Керуючись ст..ст. 241, 242, 308, 311, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів, -  
П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Березанської міської ради Київської області - залишити без задоволення.
Рішення Київського окружного адміністративного суду від 08 липня 2021 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя:                                                                       О.Є.Пилипенко 

Суддя:                                                                                 Я.Б.Глущенко  

                                                                                                    Я.М.Собків             

Повний текст виготовлено 16 листопада 2021 року.