Головуючий І інстанції: С.М. Гелета
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 листопада 2021 р. 	Справа № 480/1853/21	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді Катунова В.В.,
Суддів: Бершова Г.Є. ,  Ральченка І.М. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 21.04.2021, вул. Герасима Кондратьєва, 159, м. Суми, 40021 по справі № 480/1853/21
за позовом               ОСОБА_1  
до              Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області                      
про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (далі - відповідач, ГУ ПФУ в Сумській області), в якому просив  визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо невиплати ОСОБА_1 пенсії за віком з 03.03.2020 з моменту досягнення пенсійного віку; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії за віком з 03.03.2020, з урахуванням сплачених сум.
Рішенням Сумського  окружного адміністративного суду  від 21.04.2021 в задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу в якій, посилаючись на його прийняття  з порушенням норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Сумського  окружного адміністративного суду від 21.04.2021 та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги позивач зазначає, що  судом першої інстанції  надано не вірний висновок про відсутність підстав для застосування  вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавіруспої хвороби (COVID - 19), оскільки позивач  досяг пенсійного віку (02 березня 2020 року),  а 12 березня 2020 року на території України було встановлено карантин та запроваджено посилені протиепідемічні заходи, то трьохмісячний строк звернення  із заявою про призначення пенсії з дня досягнення пенсійного віку ОСОБА_2 розпочався 03.03.2020 року по 12.03.2020 року - 10  днів минуло до дня запровадження карантину, та  відповідно строк продовжився з 01.08.2020 року і тривав до 20.10.2020 року. При цьому, із заявою про призначення пенсії за віком ОСОБА_1 звернувся 08.10.2020 року,  тобто в тримісячний строк на звернення для призначення пенсії з урахуванням карантину. За таких підстав вважає,  що ним  дотримано трьохмісячпий строк звернення за призначенням пенсії за віком, а тому відповідно до пункту І частини першої 45 Закону  №1058-1V пенсія повинна бути призначена з дня,  що настає за днем досягнення пенсійного віку, тобто з 03 березня 2020 року. 
Відзив на апеляційну скаргу від позивача не надходив. Відповідно до ч.4 ст.304 КАС України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, яке прийняте судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що  позивач 08.10.2020 звернувся  до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області  із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Відповідачем визнано право позивача на пенсію за віком, але така пенсія призначена лише з 08.10.2020, тобто з дати звернення позивача про призначення такої пенсії.
Позивач, не погоджуючись із датою призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування  (08.10.2020), звернувся до суду із зазначеним позовом.
Позивач вважає, що право на призначення вказаної пенсії у нього виникло 02.03.2020 - з дня наступного після досягнення 60 років, а тому така пенсія підлягала призначенню саме з 03.03.2020, а не з 08.10.2020, у зв`язку із чим дії Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо невиплати ОСОБА_1 пенсії за віком з 03.03.2020 з моменту досягнення пенсійного віку є неправомірними, а тому відповідач повинен здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії за віком з 03.03.2020, з урахуванням сплачених сум.     
Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з відсутності правових підстав для задоволення позову, оскільки дійшов до висновку, що звернення позивача щодо призначення пенсії за віком мало місце лише 08.10.2020, тобто в термін що значно перевищує передбачений    законом   трьохмісячний термін з дня (02.03.2020) досягнення позивачем пенсійного віку для призначення вказаної пенсії,  а тому відсутні підстави  для призначення позивачу даної пенсії за віком з 03.03.2020.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Згідно  п.1 ч.1  статті 45 Закону України від 09.07.2003 N 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування",  пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
При цьому, Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до  Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 листопада 2005 року N 21-1, затвердженого на виконання наведеного вище    Закону, встановлено наступне.
Згідно із пунктом 1.1 зазначеного Порядку заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сім`ї у зв`язку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, об`єднаного управління (далі - орган, що призначає пенсію) за місцем проживання (реєстрації).
Відповідно до пунктів 1.6, 1.7 наведеного Порядку звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку, а днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви. Якщо заява пересилається поштою (крім випадків призначення (поновлення) пенсій), днем звернення за пенсією вважається дата, що зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви. У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви. Якщо поданих документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів. При надходженні додаткових документів у визначений строк розмір пенсії переглядається з дати призначення. У разі надходження додаткових документів пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність їх подання пенсія перераховується зі строків, передбачених частиною четвертою статті 45 Закону.
Таким чином, законодавцем чіткота однозначно визначено дату призначення пенсії за віком та умови визначення такої дати.
Водночас, як вірно зазначено судом першої інстанції,  Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"  не передбачено  право та обов`язок відповідача здійснювати перерахунок пенсії за період до прийняття рішення про призначення пенсії. 
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про   безпідставність доводів позивача щодо наявності об`єктивних причин, які перешкоджали його своєчасному зверненню про призначення такої пенсії за віком, з огляду на наступне.
Так, чинне пенсійне законодавство не передбачає порядку та підстав для продовження трьохмісячного терміну з дня досягнення особою пенсійного віку для звернення про призначення пенсії за віком.
Наведені позивачем постанова Кабінету Міністрів України від 11.03.2020  N 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2"    та    постанова КМ України від 22 липня 2020 р. N 641 "Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2"   не містили жодних правових та об`єктивних обмежень щодо звернення осіб, в тому числі позивача, до територіальних органів Пенсійного фонду України протягом трьохмісячного строку з 02.03.2020. 
Доказів того, що позивачу було відмовлено відповідачем у прийнятті такої заяви про призначення пенсії,  позивач реалізував своє право подання такої заяви електронним зв`язком чи через свого представника матеріали справи не містять. 
Також позивачем  не надано доказів того, що відповідачем в період до 03.06.2020 не було забезпечено спеціально облаштованих засобів отримання кореспонденції та заяв від фізичних осіб у зв`язку із нездійсненням прийому громадян спеціалістами сервісних центрів у приміщеннях сервісних центрів. 
Посилання позивача на те, що відповідачем не проводився прийом громадян, є необґрунтованими, оскільки  не підтверджуються жодними доказами. 
Крім того,  як вбачається з матеріалів справи та не спростовано доводами апеляційної скарги, згідно змісту заяви позивача від 08.10.2020, ОСОБА_1  взагалі не зазначав про те, що пенсію він просив призначити саме з 03.03.2020, а у ГУ ПФУ в Сумській області не було права та обов`язку самостійно змінювати дату призначення пенсії у разі подання такої заяви після спливу тримісячного строку, а в подальшому нарахувати та виплатити суму пенсії за період до дня прийняття рішення про призначення такої пенсії.
Позивачем не заявлено також вимоги щодо зміни дати призначення пенсії за віком.
Разом з тим, судом враховано, що 17.03.2020 було прийнято Закон України № 530-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)".
Підпунктом 3 пункту 2 розділу ІІ даного Закону визначено, що     з дня оголошення карантину зупиняється перебіг строків звернення за отриманням адміністративних та інших послуг та строків надання цих послуг, визначених законом. Від дня припинення карантину перебіг цих строків продовжується з урахуванням часу, що минув до його зупинення.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про адміністративні послуги»: адміністративна послуга - результат здійснення владних повноважень суб`єктом надання адміністративних послуг за заявою фізичної або юридичної особи, спрямований на набуття, зміну чи припинення прав та/або обов`язків такої особи відповідно до закону; суб`єкт звернення - фізична особа, юридична особа, яка звертається за отриманням адміністративних послуг;     суб`єкт надання адміністративної послуги - орган виконавчої влади, інший державний орган, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування, їх посадові особи, державний реєстратор, суб`єкт державної реєстрації, уповноважені відповідно до закону надавати адміністративні послуги.
Статтею 16 Закону України «Про адміністративні послуги» передбачено, що реєстр адміністративних послуг (далі - Реєстр) формується і ведеться центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері надання адміністративних послуг, з метою
1) ведення обліку адміністративних послуг;
2) забезпечення відкритого і безоплатного доступу до інформації про адміністративні послуги.
Реєстр містить інформацію про:
1) перелік адміністративних послуг;
2) правові підстави надання адміністративних послуг;
3) суб`єкта надання адміністративних послуг;
4) розмір плати (адміністративний збір) за адміністративну послугу (у разі надання послуги на платній основі);
5) інші відомості, визначені Кабінетом Міністрів України.     Порядок ведення Реєстру, зокрема строки та порядок подання до Реєстру інформації, передбаченої частиною другою цієї статті, органами виконавчої влади, іншими державними органами, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, визначається Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ч.1 ст. 17 Закону України «Про адміністративні послуги», надання адміністративних послуг в електронній формі та доступ суб`єктів звернення до інформації про адміністративні послуги з використанням мережі Інтернет забезпечуються засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг, який є офіційним джерелом інформації про надання адміністративних послуг в Україні.
З Єдиного державного вебпорталу адміністративних послуг судом не встановлено надання органами Пенсійного Фонду України адміністративної послуги, як подання заяви про призначення пенсії та призначення пенсії. 
Так, органами Пенсійного Фонду України надаються наступні адміністративні послуги, як видача пенсійного посвідчення та видача свідоцтва про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (https://my.gov.ua/info/services/byservicescope/23).
Отже виходячи із переліченого вище, подання заяви про призначення пенсії не є адміністративною послугою, яка надається за заявою суб`єкта звернення органами Пенсійного фонду України у відповідності до Закону України  «Про адміністративні послуги».
Відповідно до ст. 9 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"  окремо визначено вид послуг, які  надаються за рахунок коштів Пенсійного фонду, а саме соціальні послуги - допомога на поховання пенсіонера. Призначення пенсійних виплат за віком, не відноситься до соціальних послуг у відповідності до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", є щомісячною  пенсійною виплатою в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом (ст. 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"), яка призначається після волевиявлення особи в порядку та строки, передбачені ст. 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Таким чином під час реалізації свого права на отримання пенсії, позивач у даному питанні мав керуватись нормами  Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", який  визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.
Крім того,  як зазначено в преамбулі Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", зміна умов і норм загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.
Водночас, жодних змін до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" в частині строків подання заяв про призначення пенсії, чи продовження строків подання таких заяв внесено не було, не вносились зміни  щодо зупинення строків на період карантину подання заяв про призначення пенсії за віком.
Посилання позивача на те, що згідно роз`яснень, які містяться на сайтах органів Пенсійного фонду, пенсійний фонд зазначив про право подання таких заяв до закінчення строку дії карантину, суд зазначає, що такі роз`яснення не містяться на сайті Головного Управління Пенсійного фонду України в Сумській області. Крім того, будь-які роз`яснення не є нормативно-правовими актами, які можуть змінювати, доповнювати чи тлумачити зміст Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".  
З огляду на викладене, доводи позивача щодо наявності обов`язку у відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком з 03.03.2020, з урахуванням сплачених сум є необґрунтованими та спростовуються матеріалами цієї справи.
Доводи апелянта з посиланням на рішення суду апеляційної інстанції до уваги не приймаються , оскільки такі рішення не є рішеннями , які в розумінні вимог ч.1 , ч. 2 та ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» повинні враховуватися судом при застосуванні таких норм права.
Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
За змістом частини першої статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін. 
Керуючись ст. ст. 243, 250,  311, 315,  316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 21.04.2021 по справі № 480/1853/21  залишити без змін  . 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Суддя-доповідач 		В.В. Катунов 	
Судді	   	Г.Є. Бершов    І.М. Ральченко