ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/18130/19                                                       Прізвище судді (суддів) першої інстанції:                                           
                                                                                                                                              Келеберда В.І.

П О С Т А Н ОВ А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

30 вересня 2021 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді          Костюк Л.О.;                    
суддів:                                Бужак Н.П., Кузьмишиної О.М.;
за участю секретаря:      Несін К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду апеляційну скаргу Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від    31 травня 2021 року (розглянута у письмовому провадженні, м. Черкаси, дата складання повного тексту рішення - відсутня)  у справі за адміністративним позовом Акціонерного товариства «ПроКредит Банк» про закриття провадження у справі у справі за позовом Акціонерного товариства «ПроКредит Банк» до Офісу великих платників податків Державної податкової служби про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення, - 

                                                     В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2019 року, Акціонерне товариство «ПроКредит Банк» (далі - позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Офісу великих платників податків Державної податкової служби (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 03.07.2019 року № 0001424301.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від    31 травня 2021 року задоволено частково заяву Акціонерного товариства «ПроКредит Банк» про закриття провадження в адміністративній справі.
Закрито провадження в адміністративній справі №640/18130/19 за позовом Акціонерного товариства «ПроКредит Банк» до Офісу великих платників податків Державної податкової служби про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення.
Стягнено з Офісу великих платників податків Державної податкової служби (04116, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11Г; код ЄДРПОУ 43141471) на користь Акціонерного товариства «ПроКредит Банк» (03115, м. Київ, просп. Перемоги, 107А; код ЄДРПОУ 21677333) сплачений судовий збір у розмірі суми 19210 (дев`ятнадцять тисяч двісті десять) грн. 00 коп.
В іншій частині клопотання відмовлено.
Не погоджуючись з постановленою ухвалою, Центральним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків подано апеляційну скаргу, в якій просить дану ухвалу скасувати, як таку, що прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи та просять скасувати в частині стягнення судових витрат та змінити мотивувальну частину щодо підстав закриття.
Колегія суддів звертає увагу на те, що при поданні апеляційної скарги з апелянтом заявлено вимогу про заміну сторони у справі її правонаступником, а саме Офіс великих платників податків Державної податкової служби замінити на Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків.
Необхідність здійснення заміни відповідача у справі обґрунтоване припиненням діяльності органів Державної фіскальної служби України.
Відповідно до ч. 1 ст. 52 КАС України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.
Надаючи правову оцінку клопотанню Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про заміну відповідача у справі на його правонаступника, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Так, постановою Кабінету Міністрів України № 893 від 30.09.2020 року «Деякі питання територіальних органів Державної податкової служби» ліквідовано, як юридичні особи публічного права, територіальні органи Державної податкової служби згідно визначеного Кабінетом Міністрів переліку. До переліку ліквідованих територіальних органів Державної податкової служби входить і Офіс великих платників податків ДПС.
В той же час, на базі ліквідованого Офісу великих платників податків ДПС та його територіальних управлінь утворено нові управління по роботі з великими платниками податків, зокрема й Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків, яке створено 30.09.2020 року, про що міститься відповідний запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за №1000741030008085321.
Відповідно до п.7 ч.1 ст.4 КАС України суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.
Відповідно до п.7 Положення про Державну податкову службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 березня 2019 року №227. ДПС здійснює повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку її територіальні органи. ДПС та її територіальні органи є контролюючими органами (податковими органами, органами стягнення).
Відповідно до п.1 Положення про Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків, затвердженого наказом Державної податкової служби України від 12.11.2020 року №643, Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків (далі - Міжрегіональне управління. МУ ДПС) є територіальним органом, утвореним на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України.
Міжрегіональне управління забезпечує реалізацію повноважень ДПС у взаємовідносинах з великими та іншими платниками, які перебувають на обліку в цьому управлінні, і здійснює їх податкове супроводження.
Міжрегіональне управління є правонаступником майна, прав та обов`язків Офісу великих платників податків ДПС (код ЄДРПОУ 43141471) у відповідних сферах діяльності.
Так, повноваження (функції) ліквідованих органів ДПС перейшли до відповідних органів у системі ДПС.
Таким чином, Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків почало діяльність, як орган виконавчої влади, та є правонаступником Офісу великих платників податків ДПС.
Отже, відбулося фактичне (компетенційне) адміністративне правонаступництво від ліквідованих органів ДПС до новостворених органів ДПС, що є підставою для заміни сторони у справі в порядку ст. 52 КАС України.   
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 12 червня 2018 року у справі № 2а-23895/09/1270, постанові від 10 вересня 2020 року у справі №420/5772/18, у постанові від 30 грудня 2020 року у справі №805/4361/17-а.
Відтак, Центральним міжрегіональним управління ДПС по роботі з великими платниками податків підтверджено наявність підстав, визначених ст. 52 КАС України, для здійснення заміни відповідача її правонаступником. 
У зв`язку з цим колегія суддів вважає за необхідне задовольнити подане клопотання та здійснити заміну відповідача у порядку процесуального правонаступництва з Офісу великих платників податків Державної податкової служби  на Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків.
Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції - підлягає зміні з наступних підстав.
Закриваючи провадження у справі, суддя суду першої інстанції  виходив з того, що оскаржувані порушення були виправлені відповідачем, тому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання дій протиправними після такого виправлення.
З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погоджується виходячи з наступного.
Колегія суддів звертає увагу на те, що позивачем подано до суду заяву про закриття провадження у справі.
В обґрунтування вказаної заяви позивачем зазначено, що відповідачем прийнято нове податкове повідомлення-рішення на зміну оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, зменшивши нараховану суму грошового зобов`язання. При цьому оскаржуване податкове повідомлення-рішення є відкликаним з 30.12.2020 року в силу приписів п. 60.4. ст. 60 Податкового кодексу України. 
Таким чином, відповідачем виправлено порушення, що оскаржується в цій справі.
Також, в заяві позивач просить повернути з Державного бюджету України судовий збір, сплачений за подання цього позову.
Надаючи правову оцінку обставинам та матеріалам справи, колегія суддів зазначає наступне.
Як вбачається із клопотання позивача, відповідачем прийнято нове податкове повідомлення-рішення 388/04-04-01 від 30.12.2020 року, яким зменшено нараховану суму грошового зобов`язання визначену податковим повідомленням-рішенням № 0001424301 від 03.07.2019 року.
За таких обставин податкове повідомлення-рішення № 0001424301 від 03.07.2019 року є відкликаним, відповідно до п. 60.4. ст. 60 Податкового кодексу України.
Отже, відповідачем виправлено порушені права позивача.
Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 238 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд закриває провадження у справі щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані порушення були виправлені суб`єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.
Враховуючи вищезазначене у сукупності, а також оцінивши докази, які містяться у матеріалах справи, та зважаючи не те, що оскаржувані порушення були виправлені відповідачем, цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання дій протиправними після такого виправлення, суд прийшов до висновку про обґрунтованість вказаної заяви та, як наслідок наявність підстав для закриття провадження у справі.
Проте, колегія суддів вважає помилковим висновок суду в частині щодо вирішення клопотання позивача в частині повернення судового збору, колегія суддів  зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Згідно ч. 2 ст. 238 КАС України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.
У разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються із позивача, крім випадків, коли позивач звільнений від сплати судових витрат. Однак якщо позивач відмовився від позову внаслідок задоволення його відповідачем після подання позовної заяви, то суд за заявою позивача присуджує всі понесені ним у справі витрати із відповідача (ч. 1 ст. 140 КАС України).
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у сумі 19 210, 00 грн., згідно меморіального ордеру №0000000015 від 12.09.2019 року.
Згідно із ч. 4 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди, відмови від позову, визнання позову відповідачем на стадії перегляду рішення в апеляційному чи касаційному порядку суд у відповідній ухвалі у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення скаржнику (заявнику) з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні відповідної апеляційної чи касаційної скарги.
Відповідно до ч.1 ст. 9 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає за необхідне ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від    31 травня 2021 року в частині повернення судового збору змінити, виклавши абзац третій резолютивної частини рішення наступного змісту:
«Повернути Акціонерному товариству «ПроКредит Банк» (адреса: 03115, м.Київ, пр-т.Перемоги, 107 а, ЄДРПОУ 21677333) з бюджету 50% витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору, у розмірі 9 605 (дев`яти тисяч шістсот п`яти)  грн. 00 коп., сплачені згідно меморіального ордеру №0000000015 від 12.09.2019 року.
В решті рішення суду залишити без змін.
Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції в повній мір досліджено обставини справи на підставі яких суд прийшов до правильного висновку щодо часткового задоволення клопотання про закриття провадження у справі, проте помилково не дослідив в повному обсязі питання щодо повернення судових витрат понесених при звернення до суду першої інстанції, а тому мотивувальна частина підлягає зміні.
Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень    та    у спосіб, що визначені    Конституцією    та    законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод    та    інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Зі змісту частин 1-4 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить висновку, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, але помилкове застосування норм матеріального права призвели до неправильного вирішення питання, а тому рішення суду першої інстанції підлягає зміні на підставі ст. 317 КАС України.
Таким чином, оскільки суд першої інстанції не повно встановив обставини у справі, його висновки не відповідають обставинам справи, судове рішення ухвалене з порушенням норм матеріального права, тому ухвала Окружного адміністративного суду міста Києва від    31 травня 2021 року підлягає зміні.
Керуючись ст.ст. 2, 10, 11, 241, 242, 243, 250, 251, 308, 312, 317, 321, 322, 328, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків - задоволити частково.
Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від    31 травня 2021 року - змінити, виклавши третій абзац її резолютивної частини в такій редакції:
«Повернути Акціонерному товариству «ПроКредит Банк» (адреса: 03115, м. Київ, пр-т. Перемоги, 107 а, ЄДРПОУ 21677333) з бюджету 50% витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору, у розмірі 9 605 (дев`яти тисяч шістсот п`яти)  грн. 00 коп., сплачені згідно меморіального ордеру №0000000015 від 12.09.2019 року.
У іншій частині ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від    31 травня 2021 року - залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у строк визначений ст. 329 КАС України.
(Повний текст виготовлено - 30 вересня 2021 року).

Головуючий суддя:                                                                      Л.О. Костюк 
                    
Судді:                                                                                                      Н.П. Бужак,

                                                                                                    О.М. Кузьмишина