ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________

Справа № 638/1377/21                                        Головуючий І інстанції – Поволяєва О.В.
Провадження № 33/818/1201/21                                        Суддя доповідач – Шабельніков С.К.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП 

П О С Т А Н О В А
 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
 
/ по справі про адміністративне правопорушення /

28 вересня  2021 року                                                         м.Харків
суддя Харківського апеляційного суду Шабельніков С.К.,        
за участю секретаря                        - Вакула Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 31 березня 2021 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

Постановою судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 31 березня 2021 року ОСОБА_1  визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у  вигляді штрафу у дохід державиу розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. 
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 420,40 грн. 

ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.
В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає про те, що не був згоден з результатами приладу «Драгер»,  проте працівниками поліції, в порушення ч.3 ст.266 КУпАП не запропоновано проведення огляду в закладах охорони здоров`я, не надано в присутності двох свідків після його незгоди з результатами огляду сертифікат на прилад ALKOTEST 6820, не складено направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я, а також протокол не містить підписів неупереджених осіб (свідків) про те, що він відмовився підписати протокол.
 Вказує, що суддею не звернуто уваги на ту обставину, що в чеку приладу зазначено температуру повітря +13 градусів, хоча 22.01.2021 року в зимову ніч було значно прохолодніше.

Посилається на те, що обставини щодо його незгоди з результатами огляду «Драгер» підтвердили допитані у судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які були залучені патрульними поліцейськими, як свідки під час проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, однак суддя першої інстанції безпідставно не взяв такі пояснення свідків до уваги.

В судові засідання, які призначались судом апеляційної інстанції на 04.08.2021 року, 28.09.2021 року ОСОБА_1 не з`явився. На адресу, зазначену в апеляційній скарзі, направлялись судові повістки, однак вони повернулись до суду з відміткою поштового відділення « адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 79-80, 92-93). 
04.08.2021 року захисника ОСОБА_1 – адвоката Вітовську О.В. було повідомлено телефонограмою про місце, дату та час апеляційного розгляду, крім того під час телефонної розмови з захисником Вітовською О.В. вона повідомила, що ОСОБА_1 повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги (а.с. 86,87), однак в судове засідання ані захисник, ані ОСОБА_1 не з`явились, клопотань про відкладення апеляційного розгляду не подавали, що свідчить про свідоме ігнорування обов`язку щодо явки в суд за викликом.
При цьому суд апеляційної інстанції керується практикою ЄСПЛ, а саме рішенням Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року в справі «Пономарьов проти України», в якому наголошується, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Разом з цим, належить врахувати, що саме ОСОБА_1 є ініціатором апеляційного перегляду постанови судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 31.03.2021 року.
Зважаючи на вищевикладене, апеляційним судом вжито усіх необхідних заходів щодо повідомлення ОСОБА_1 та його захисника про час та місце розгляду його апеляційної скарги. Інших засобів зв`язку (електронної адреси, номеру телефону) у апеляційній скарзі скарзі не зазначено.
Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням. Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити безладного перебігу судового процесу (рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України").
Також , згідно з усталеною практикою Суду, учасники справи в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження; процесуальна бездіяльність скаржника не може ставити під сумнів здійснення судочинства судом апеляційної інстанції відповідно до вимог процесуального закону.
У цьому контексті суд також звертає увагу , що апеляційний перегляд здійснюється якраз за апеляційною скаргою особи , яка її подала , а вона в першу чергу мала б цікавитися питаннями призначення судових засідань у справі.
Слід також зазначити, що у відповідності до ст.11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» інформація про кожне судове засідання, оприлюднювалася на офіційному веб-порталі Судової влади України та  ОСОБА_1 не був позбавлений об`єктивної можливості дізнатися про дати судових засідань , користуючись відкритим безоплатним цілодобовим доступом до вказаного сайту.
Крім того, судом апеляційної інстанції здійснювалися заходи щодо виклику свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та працівника поліції ОСОБА_6 , але останні в судове засідання не з`явилися, у зв`язку з чим суд вирішив провадити апеляційний розгляд без їх участі та без участі апелянта, який без поважних причин не прибув в судове засідання, з урахуванням доводів, які містяться в апеляційній скарзі, та наявних відомостей у матеріалах справи.
Дослідивши доводи апеляційної скарги та відомості, що є наявними у справі про адміністративне правопорушення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Дослідивши матеріали справи відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.
Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, суддя встановив в його діях наявні ознаки складу адміністративного правопорушення, яке виразилось у керуванні транспортним засобам особоми в стані алкогольного сп`яніння, чим порушено вимоги пункту 2.9 а ПДР України.
Встановивши винуватість  ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП суд першої інстанції послався на докази, а саме: на відомості протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 284541 від 22.01.2021; відомості пояснень свідків, відомості відеозапису з бодікамер працівників поліції (арк. 1-12).

З зазначеним висновком судді апеляційний суд погоджується, вважає його правильним, обґрунтованим та таким, що відповідає наявним в матеріалах справи доказам.
Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Ст.251 КУпАП встановлює, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.
Відповідно до ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
В п.1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Пунктом 2.9. (а) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.        
Судовим розглядом встановлено, що 22 січня 2021 року о 22 год 48 хв у м. Харкові по вул. Клочківській, 169, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «AudiA4», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився зі згоди водія із застосуванням газоаналізатора Alcotest Drager 6820 ARHK 0115 в присутності двох свідків. Результат огляду 1.20 проміле
Внаслідок зазначених подій поліцейським складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №284541 від 22.01.2021 року.
Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, крім протоколу, також підтверджується: 
- відомостями відеозапису із нагрудної камери інспектора патрульної поліції, з якого вбачається, що 22 січня 2021 року, в темну пору доби, працівниками поліції було зупинено транспортний засіб «AudiA4», державний номерний знак НОМЕР_1 , у якого не працювала підсвітка заднього номерного знаку. В ході спілкування з водієм - ОСОБА_1 співробітниками поліції були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, про що йому було повідомлено та запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням газоаналізатора Alcotest Drager 6820 ARHK 0115. Проти проведення даного огляду ОСОБА_1 не заперечував. Пояснив, що не вживав алкогольні напої, лише безалкогольне пиво. В присутності двох свідків, на місці зупинки транспортного засобу, із застосуванням газоаналізатора Alcotest Drager 6820 ARHK 0115було проведено огляд на стан алкогольного сп`яніння водія ОСОБА_1 . Результат тесту склав 1.20 проміле;
- роздрукованим результатом огляду на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням газоаналізатора Alcotest Drager 6820 ARHK 0115, з якого вбачається, що результат тесту виявив 1.20 проміле;
- письмовими пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відповідно до яких 22 січня 2021 року водій ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням газоаналізатора Drager 6820 ARHK 0115, результат тесту склав 1.20 проміле. ОСОБА_1 з результатом згоден, від підпису в протоколі про адміністративне правопорушення та в чеку Drager № 1014 відмовився. В медичному закладі ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння;
- рапортом співробітника поліції Москаленко Я.
Дослідивши відеозапис, що міститься в матеріалах справи, суд встановив, що працівниками поліції були дотримані всі вимоги закону щодо їх дій при складанні протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 і порушень з переглянутого відеозапису виявлено не було.
Згідно п. 6 розділу ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерством охорони здоров`я № 1452/735 від 9 листопада 2015 року, та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.
З наявного у матеріалах справи Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів встановлено, що огляд  ОСОБА_1 для встановлення стану сп`яніння із застосуванням приладу газоаналізатора Alcotest Drager 6820 ARHK 0115 проводився у присутності двох свідків: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , і саме ці особи зазначені у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення у якості свідків.
Посилання у апеляційній скарзі на можливу несправність приладу «Драгер», оскільки у чеку тесту № 2591 зазначена температура повітря, яка не відповідала дійсності, є необґрунтованими і не спростовують результати тесту, оскільки газоаналізатор є переносним пристроєм, поліцейський під час патрулювання має його при собі в спеціальному боксі всередині патрульного авто, тому температура повітря на вулиці та температура повітря на роздруківці газоаналізатору може відрізнятися. 
Крім того, з відеозапису з камер поліцейських вбачається, що перед оглядом ОСОБА_1  прилад Alcotest Drager 6820 ARHK 0115 був протестований за допомогою повітря і показав негативний результат. Після чого ОСОБА_1 не висловлював незгоду з результатом огляду на стан алкогольного сп`яніння, проведеного із застосуванням газоаналізатора Alcotest Drager 6820 ARHK 0115, на місці зупинки транспортного засобу, та співробітниками поліції було роз`яснено ОСОБА_1 право пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я у разі незгоди з результатом. Після отримання вказаних роз`яснень працівників поліції ОСОБА_1 не висловив будь-яких заперечень проти результатів тесту, а також не висловив бажання пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, що працівниками поліції було правомірно розцінено, як згоду з показаннями Alcotest Drager 6820 ARHK 0115. 
Доводи апеляційної скарги про порушення процедури проведення огляду, так як чек та акт огляду підписані різними особами, суд вважає необґрунтованими, так як Інструкція «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» таких вимог не містить, а відеозаписом підтверджується, що огляд ОСОБА_1 був проведений працівником поліції, який має спеціальне звання.
Посилання апелянта на те, що йому не було надано сертифікат відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, а саме приладу Alcotest Drager 6820 ARHK 0115, не є підставою для скасування постанови суду та закриття провадження у даній справі, оскільки пунктом 5 розділу ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» передбачено, що сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки надаються поліцейським на вимогу особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння. Разом з цим, ОСОБА_1 під час огляду такі документи не вимагалися.
Крім того, з чеку роздруківки результатів огляду ОСОБА_1 вбачається, що прилад Alcotest Drager 6820 ARHK 0115 пройшов останнє калібрування 15.10.2020 року.
Доводи апеляційної скарги, що наявний у матеріалах справи відеозапис не відображає відомості про вчинення правопорушення, є безпідставними, так як з наявного відеозапису вбачається, що працівниками поліції був зупинений автомобіль, яким керував ОСОБА_1 , який перебував на місці водія. З переглянутого відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом на час зупинки його працівниками поліції, йому були роз`яснені права передбачені ст.63 Конституції України та 268 КУпАП, пройшов огляд в присутності двох свідків для встановлення стану сп`яніння із застосуванням приладу Alcotest Drager 6820 ARHK 0115, результат тесту 1,20%. Вказані обставини підтверджені актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який підписаний двома свідками.
З переглянутого відеозапису вбачається, що працівники поліції не порушували вимог Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».
Крім того, апеляційний суд вважає, що твердження апелянта, щодо неправомірності дій працівників поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не відповідають дійсності та є суб`єктивними, оскільки незаконність їх дій не встановлена будь-якими судовим рішенням або висновком компетентного органу. З огляду на викладене, відсутні підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно відображені у протоколі про адміністративне правопорушення.
Також, апеляційний суд вважає необґрунтованими посилання апелянта на те, що свідки в судовому засіданні пояснили, що ОСОБА_1 не погодився з результатом тесту, вимагав провести огляд в медичному закладі та погоджується з висновком судді який критично поставився до пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , наданих в судовому засіданні, оскільки вказані пояснення спростовуються відеозаписом, з якого достовірно вбачається, що ОСОБА_1 не висловлював незгоду з результатом огляду на стан алкогольного сп`яніння, проведеного із застосуванням газоаналізатора, на місці зупинки транспортного засобу, та співробітниками поліції було роз`яснено ОСОБА_1 право пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я у разі незгоди з результатом. Після отримання вказаних роз`яснень працівників поліції ОСОБА_1 не висловив будь-яких заперечень проти результатів тесту, а також не висловив бажання пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я.
Також, апеляційний суд зазначає, що в письмових поясненнях даних свідків та в протоколі про адміністративне правопорушення, який ними підписаний без зауважень, зазначено, що ОСОБА_1 з результатом тесту погодився та відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я. Заперечення до протоколу про адміністративне правопорушення ні свідками, ні ОСОБА_1 не вносились.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за обставин, встановлених судом, буде сприяти досягненню основної мети - виховання правопорушника, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Судом першої інстанції дотримані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення, висновок суду про порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху є правильним, зміст постанови відповідає вимогам ст. 283, 284 КУпАП, в якій наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Враховуючи вищевикладене, порушень норм матеріального та процесуального права, які були б підставою для скасування постанови суду першої інстанції, під час апеляційного перегляду справи не встановлено, тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні. 
З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись статтями 130, 245, 251, 252, 256, 2652, 266, 268, 278-280, 284, 294, 295 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 31 березня 2021 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП- залишити без змін.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                С.К. Шабельніков