ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 листопада 2021 року
м. Київ
справа № 749/552/20
провадження № 51-3147 км 21
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                   ОСОБА_1 ,
суддів                                               ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
за участю: 
секретаря судового засідання   ОСОБА_4 , 
прокурора                                       ОСОБА_5 , 
засудженого                                   ОСОБА_6 (у режимі відеоконференції),
захисника                                        ОСОБА_7 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу з доповненнями засудженого ОСОБА_6 на вирок Чернігівського апеляційного суду від 28 квітня 2021 року за обвинуваченням 
ОСОБА_6 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , раніше судимого, останній раз за вироком Псковського міського суду Псковської області Російської Федерації від 19 травня 2014 року за пунктом «г» частини 2 статті 161, статтею 162, частиною 3 статті 69 Кримінального кодексу Російської Федерації (далі – КК РФ) до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців. На підставі частини 5 статті 69 КК РФ остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 185, частиною 3 статті 185, частиною 1 статті 263, частиною 1 статті 263-1, частиною 1 статті 309 Кримінального кодексу України (далі – КК).
Зміст судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
Вироком Корюківського районного суду Чернігівської області від 22 січня 2021 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 185, частиною 3 статті 185, частиною 1 статті 263, частиною 1 статті 263-1, частиною 1 статті 309 КК та призначено покарання: за частиною 2 статті185 КК - у виді обмеження волі на строк 1 рік; за частиною 3 статті 185 КК, із застосуванням частини 1 статті 69 КК, – у виді обмеження волі на строк 
2 роки; за частиною 1 статті 263 КК, із застосуванням частини 1 статті 69 КК, – у виді обмеження волі на строк 1 рік 6 місяців; за частиною 1 статті 263-1 КК, із застосуванням частини 1 статті 69 КК, – у виді обмеження волі на строк 1 рік 
9 місяців;за частиною 1 статті 309 КК – у виді обмеження волі на строк 1 рік.
На підставі частини 1 статті 70 КК шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно ОСОБА_6 призначено покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки.
Як установив суд, ОСОБА_6 у першій половині червня 2019 року, близько 18 год, перебуваючи біля приміщення кафе «Бум» на вул. Незалежності, 2 у м.  Сновську Чернігівської області, повторно, таємно, викрав смітник марки «Roll Тор» об`ємом 25 літрів, вартістю 400 грн, що належить фізичній особі – підприємцю ОСОБА_8 .
Крім того, на початку лютого 2020 року, більш точного часу органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_6 проник до житлового будинку АДРЕСА_2 , звідки повторно, таємно викрав речі на загальну суму 20 528,27 грн, що належать ОСОБА_9 .
Також ОСОБА_6 у не встановлені в ході досудового розслідування час та місці, всупереч вимогам Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року № 576, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 року № 622, діючи з прямим умислом, не маючи передбаченого законом дозволу на право поводження з вогнепальною зброєю, використовуючи власні навички, саморобним способом виготовив пістолет.
06 травня 2020 року в період часу з 10 год 15 хв до 15 год 38 хв у ході санкціонованого обшуку домоволодіння АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_6 , під стріхою ґанку житлового будинку виявлено та вилучено предмет, схожий на саморобний пістолет, який зберігав обвинувачений.
Крім того, у не встановлені в ході досудового розслідування час та місці, за невстановлених обставин ОСОБА_6 незаконно придбав два патрони, які разом із виготовленим саморобним пістолетом, порушуючи вимоги вищезгаданих Положення та Інструкції, незаконно зберігав у належному йому на праві власності будинку без мети збуту, знаючи, що ці предмети належать до боєприпасів і не можуть перебувати у власності громадян.
06 травня 2020 року в період часу з 15 год 40 хв до 16 год 17 хв у ході санкціонованого обшуку домоволодіння за вищевказаною адресою, у приміщенні житлового будинку виявлено та вилучено два предмети, схожі на патрони до нарізної вогнепальної зброї.
Також ОСОБА_6 у не встановлені в ході досудового розслідування час та місці незаконно придбав рослини конопель для власного вживання без мети збуту. Стебла, верхівкові частини та листя рослин він переніс до господарства за місцем свого проживання, де їх висушив, чим незаконно виготовив наркотичний засіб – канабіс та надалі продовжував незаконно зберігати для власного вживання шляхом куріння, без мети збуту.
06 травня 2020 року в ході обшуку домоволодіння за вищевказаною адресою, в приміщенні житлового будинку виявлено та вилучено канабіс, маса якого в перерахунку на висушену речовину становить 6,756 г, нашарований на поверхні пристрою для куріння конопель екстракт канабісу, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 0,639 г.
Чернігівський апеляційний суд вироком від 28 квітня 2021 року скасував вирок  Корюківського районного суду Чернігівської області від 22 січня 2021 року в частині призначеного ОСОБА_6 покарання. Призначив йому покарання за частиною 2 статті 185 КК у виді обмеження волі на строк 1 рік; за частиною 3 статті 185 КК – у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців; за частиною 1 статті 263 КК – у виді позбавлення волі на строк 3 роки; за частиною 1 статті 263-1 КК – у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць; за частиною 1 статті 309 КК – у виді обмеження волі на строк 1 рік.
На підставі частини 1 статті 70 КК шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 
3 роки 6 місяців.
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі з доповненнями засуджений просить скасувати вирок Чернігівського апеляційного суду від 28 квітня 2021 року та призначити новий судовий розгляд у суді апеляційної інстанції, посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність і невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Так, істотні порушення вимог кримінального процесуального закону засуджений убачає в тому, що апеляційну скаргу сторона обвинувачення подала з пропуском строку на апеляційне оскарження, встановленого статтею 395 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК) без клопотання про його поновлення.
Невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого ОСОБА_6 пов`язує з незастосуванням до нього положень статті 69 КК.
Позиції учасників судового провадження
Засуджений та його захисник у судовому засіданні підтримали касаційну скаргу з доповненнями з підстав, зазначених у них.
Прокурор у судовому засіданні зазначила, що касаційна скарга з доповненнями ОСОБА_6 підлягає частковому задоволенню. Погоджується з доводом засудженого про те, що апеляційна скарга прокурора подана з пропуском строку на апеляційне оскарження без клопотання про його поновлення, у зв`язку з чим мала бути повернута.  
Інших учасників судового провадження було належним чином повідомлено про дату, час і місце касаційного розгляду, однак у судове засідання вони не з`явилися. Клопотань про особисту участь у касаційному розгляді, повідомлень про поважність причин їх неприбуття до Суду від них не надходило. 
Мотиви Суду
Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого і його захисника, думку прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи касаційної скарги з доповненнями, колегія суддів дійшла таких висновків.
Згідно зі статтею 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правильність правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, яких не було встановлено в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги. 
Відповідно до приписів статті 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Оцінюючи доводи касаційної скарги з доповненнями засудженого ОСОБА_6 , колегія суддів вважає за необхідне, насамперед, перевірити дотримання прокурором строків на апеляційне оскарження вироку. 
Так, як убачається з матеріалів кримінального провадження, вирок Корюківського районного суду Чернігівської області щодо ОСОБА_6 було ухвалено та проголошено, згідно з журналом судового засідання, 22 січня 2021 року (т. 3, а.п. 50).
Апеляційна скарга подається на вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення (частина 2 статті 395 КПК). При обчисленні строків днями та місяцями не береться до уваги той день, від якого починається строк, за винятком випадків, передбачених частиною 5 статті 115 КПК. При обчисленні процесуального строку в нього включаються вихідні і святкові дні (частина 7 статті 115 КПК).
Таким чином, останнім днем для апеляційного оскарження вироку суду було 21 лютого 2021 року, яке припало на неділю. 
Проте відповідно до частини 7 статті 115 КПК, якщо закінчення строку, який обчислюється днями або місяцями, припадає на неробочий день, останнім днем цього строку вважається наступний за ним робочий день.
Отже, встановлений КПК строк на апеляційне оскарження для учасників кримінального провадження, включаючи самого обвинуваченого, оскільки згідно з розпискою йому була вручена копія вироку в день його проголошення (т. 3, а.п. 55), закінчувався 22 лютого 2021 року. 
Відповідно до частини 1 статті 116 КПК строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту.
Згідно з матеріалами кримінального провадження, апеляційна скарга прокурора здана на пошту 23 лютого 2021 року, про що є відмітка на конверті (т. 3, а. п. 74), тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження без клопотання про поновлення цього строку.
Як неодноразово зазначав Верховний Суд, встановлені КПК процесуальні строки на оскарження судових рішень покликані надати потенційному заявникові достатнього часу для роздумів стосовно подачі скарги, чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції.
За своєю юридичною природою процесуальні строки оскарження судових рішень є засобом реалізації суб`єктивних прав учасників певних правовідносин. Закінчення строків реалізації права призводить до втрати можливості з боку носія цього права ним скористатися. У разі пропуску такого строку з поважних причин він може бути поновлений у встановленому порядку з відновленням і втраченої у зв`язку із закінченням строку можливості реалізувати це право.
На виконання положень пункту 4 частини 3 статті 399 КПК апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Усупереч зазначеним вище вимогам суд апеляційної інстанції не повернув апеляційної скарги прокурора, а ухвалою від 01 березня 2021 року відкрив апеляційне провадження. 
Під час апеляційного розгляду захисник ОСОБА_7 звернув увагу на те, що апеляційну скаргу прокурор подав з пропущеним строком. Проте апеляційний суд не дав будь-якої оцінки цим обставинам, що підтверджується аудіозаписом судового засідання від 28 квітня 2021 року.
Таким чином, ігнорування судом апеляційної інстанції факту подання апеляційної скарги з пропущенням строку призвело до порушення вимог кримінального процесуального закону, а тому касаційна скарга засудженого з цього приводу є обґрунтованою та підлягає задоволенню, а вирок Чернігівського апеляційного суду від 28 квітня 2021 року на підставі пункту 1 частини 1 статті 438 КПК підлягає скасуванню із призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції, під час якого суду слід перевірити апеляційну скаргу на відповідність вимогам статті 395 КПК та ухвалити законне й обґрунтоване судове рішення із дотриманням вимог кримінального процесуального закону.
У зв`язку з прийнятим рішенням колегія суддів вважає передчасним надання правової оцінки іншим доводам ОСОБА_6 , зазначеним у касаційній скарзі та доповненнях до неї. 
Враховуючи, що за вироком Корюківського районного суду Чернігівської області від 22 січня 2021 року ОСОБА_6 призначено покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки і засуджений перебував під вартою з 08 травня 2020 року, колегія суддів не знаходить правових підстав подальшого його тримання під вартою, а отже, він підлягає звільненню з-під варти.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 438, 441, 442 КПК, Верховний Суд
у х в а л и в:
Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.
Вирок Чернігівського апеляційного суду від 28 квітня 2021 року скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. 
Звільнити обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
С у д д і:

 
ОСОБА_1                                                ОСОБА_2                                         ОСОБА_3