ПОСТАНОВА 
Іменем України

18 листопада 2021 року                                                                 м. Кропивницький

справа № 388/1203/20
провадження № 22-ц/4809/1312/21 

       Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:
       Голованя А.М. (головуючий, суддя-доповідач), Єгорової С.М., Мурашка С.І., 
учасники справи:
позивач – Акціонерне товариство «Акцент - Банк»,
відповідач – ОСОБА_1 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Акцент - Банк» на рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 19 травня 2021 року у складі судді Кнурова О.А.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог
У жовтні 2020 року Акціонерне товариство «АКЦЕНТ-БАНК» (далі АТ «АКЦЕНТ-БАНК») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування позову посилався на те, що 12.02.2017 ОСОБА_1 приєдналась до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою укладання кредитного договору №SAMABWFC00000873970 та отримання кредитної картки. На підставі вкзааної анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку відповідачу було надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46,8% щомісячно на суму залишку заборгованості за кредитом.
ОСОБА_1 підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms, складає між ними договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом в заяві. 
Банк свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а відповідач не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості і зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала, в результаті чого станом на 25.09.2020 ОСОБА_1 має заборгованість – 37493,87 грн, з яких:14852,86 грн - заборгованість за кредитом; 20991,01 грн - заборгованість по відсоткам та 1650 грн – заборгованість за пенею.
Позивач просив стягнути суму боргу та сплачений судовий збір в розмірі 2102,00 грн.
Короткий зміст рішення суду
Рішенням Долинського районного суду Кіровоградської області від 19 травня 2021 року у задоволенні позову відмовлено. 
Вирішуючи справу, суд зазначив, що належних та достатніх доказів на підтвердження утворення заявленої до стягнення заборгованості з підстав невиконання відповідачем саме кредитного договору № SAMABWFC00000873970 від 12.02.2017 позивачем суду не надано.
Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги
Не погоджуючись із рішенням суду АТ «Акцент - Банк» подало апеляційну скаргу про скасування рішення суду першої інстанції та просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначає, щовідповідач в анкеті-заяві приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку, підтвердила під розпис факт ознайомлення з Умовами і Правилами та зобов`язалась в подальшому регулярно знайомитись зі змінами до них.
Також, позивач посилається на те, що боржник користувався кредитом значить погодився з Умовами і Правилами надання банківських послуг.
Звертає увагу суду,на те що суд першої інстанції сплутав між собою два кредити, вказавши, що банк вимагає борг за кредитом ABH0CT15510471600, однак вказане твердження є помилковим, оскільки кошти від вказаного кредиту було перераховано на картку відповідача (договір SAMABWFC00000873970) звідки їх було знято.
Узагальнені доводи і заперечення інших учасників справи
Відзиву на апеляційну скаргу не надходило, що згідно вимог ч.3 ст.360 ЦПК України не перешкоджає перегляду оскарженого судового рішення.
Суд першої інстанції встановив такі обставини
ОСОБА_1 та представник AT «A-Банк» 12.02.2017 підписали Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку, якій, як договору надання банківських послуг, як стверджує про це позивач у поданій до суду заяві, зареєстрованій у суді 27.04.2021 за вх. № ЕП-1010/21, присвоєно № SAMABWFC00000873970.
Саме на невиконання зобов`язань за зазначеним кредитним договором № SAMABWFC00000873970 від 12.02.2017 посилається позивач, як на підставу утворення заборгованості у нарахованому ним розмірі - 37493,87 грн (14852.86 грн - заборгованість за кредитом; 20991,01 грн - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 1650,00 грн - пеня).
Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором № SAMABWFC00000873970 від 12.02.2017 відповідач користувалась наданими банком кредитними коштами у межах кредитного ліміту у розмірі 2000,00 грн, що підтверджується наданим позивачем як додаток до заяви, зареєстрованій у суді 27.04.2021 за вх. № ЕП-1010/21, - банківською випискою по рахункам ОСОБА_1 (основна карта НОМЕР_1 ).
Для користування кредитними коштами ОСОБА_1 використовувала надану банком картку НОМЕР_2 (рахунок № НОМЕР_2 ), наявність якої та видача її ОСОБА_1 підтверджується наданою позивачем довідкою.
Мотиви ухваленого апеляційним судом рішення
Згідно ч. 1ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Відповідно до положень ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши наведені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. 
У відповідності до ст. 375 Цивільного процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори).
За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.
Публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт, або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо) (ч. 1 ст. 633 ЦК України).
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Як передбачено ч. ч. 1, 2 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.
Частиною 1 статті 1054 ЦК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
       Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
       Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).
       У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).
       Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
       Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
За частиною ж другою цієї статті, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому на підставі статті 1048 цього Кодексу.
Позивач, обґрунтовуючи право вимоги крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 12 лютого 2017 року, посилався на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна».
При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці  Витяг з Умов розуміла відповідач та ознайомилась і погодилась з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг АТ «Акцент – Банк», а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. 
Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що у зв`язку з порушенням умов кредитного договору № SAMABWFC00000873970 від 12 лютого 2017 року у ОСОБА_1 станом на 25 вересня 2017 року виникла заборгованість за кредитним договором в сумі 37493,87 грн.
З матеріалів справи вбачається, що в заяві від 01.08.2018 за №ABH0CT15510471600 вказано, що банк надає позичальнику строковий кредит у сумі 31797,00 грн на умовах які передбачено даною заявою та перераховує на картку ОСОБА_1 № НОМЕР_2 - 30000 грн, а інша частина – 1797 грн становила винагороду банку за надання банківських послуг (а.с. 123).
Позивач просить стягнути борг за договором №SAMABWFC00000873970 від 12 лютого 2017 року,однак як вбачається з матеріалів справи заборгованість виникла за заявою № ABH0CT15510471600 від 01.08.2018.
Тому, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність доказів про виникнення заборгованості саме внаслідок порушення договору № SAMABWFC00000873970 від 12 лютого 2017 року.
Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового.
       Суд першої інстанції належним чином виконав вимоги статті 89 ЦПК України щодо оцінки доказів і дотримався вимог статті 263 ЦПК України щодо законності та обґрунтованості рішення суду, повно і всебічно дослідив обставини справи та загалом правильно вирішив спір.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.
       Наведені в апеляційній скарзі доводи, які зводяться до переоцінки доказів у справі, що знайшли свою належну оцінку у мотивувальній частині оскарженого судового рішення, та незгоди заявника з висновками суду щодо їх оцінки, колегією суддів відхиляються, оскільки вимоги щодо заборгованості за користування кредитними коштами не ґрунтуються на доказах і є безпідставними з урахуванням вище наведених норм матеріального права, що були правильно застосовані судом першої інстанції.
Апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін із підстав, передбачених статтею ст. 375 ЦПК України.
Оскільки рішення суду підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення, то згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір за подання апеляційної скарги покладається на особу, яка подала скаргу і поверненню не підлягає.
Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381, 382-384 ЦПК України, 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Акцент - Банк» залишити без задоволення.
Рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 19 травня 2021 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя                                                                А.М. Головань
Судді                                                                                        С.М. Єгорова
                                                                                       С.І. Мурашко