П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 420/4469/21	
Головуючий в 1 інстанції: Вовченко О.А.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
судді-доповідача – Турецької І. О.,
суддів – Стас Л. В., Шеметенко Л. П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Пенсійного фонду України на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 червня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Пенсійного фонду України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача – Адміністрації Державної прикордонної служби України

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі – ГУ ПФУ в Одеській області), в якому просив:
-          визнати протиправними дії щодо повернення довідки №11/1547 від 26 серпня 2020 року про розмір грошового забезпечення для проведення перерахунку основного розміру пенсії з 01.04.2019 року;
-          визнати протиправними дії щодо зменшення основного розміру пенсії при її перерахунку з 1 січня 2018 року з 80% на 70% грошового забезпечення;
-          визнати протиправними дії щодо виплати з 05 березня 2019 року пенсії, після її перерахунку з 01.01.2018 року, з урахуванням лише 75% суми підвищення пенсії;
-          зобов`язати провести перерахунок основного розміру пенсії з 01.01.2018 року, виходячи з основного розміру пенсії 80% грошового забезпечення та здійснити виплату донарахованих сум;
-          зобов`язати провести перерахунок основного розміру пенсії з 01.04.2019 року на підставі довідки про розмір грошового забезпечення №11/1547 від 26 серпня 2020 року;
-          зобов`язати здійснити виплату донарахованих з 05 березня 2019 року сум пенсії з урахуванням 100% суми її підвищення без обмеження її максимального розміру.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивач указав, що йому призначена пенсія за вислугу років на підставі Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі – Закон №2262).
Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018 року (справа №826/3858/18), яке набрало законної сили 05.03.2019 року, пункти 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018 року «Про перерахунок пенсій особам звільнених з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі – Постанова №103) та зміни до пункту 5 і Додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 року №45 (далі - Порядок №45) визнані протиправними та нечинними.
Адміністрацією Державної прикордонної служби України підготовлено та надіслано до ГУ ПФУ в Одеській області нову довідку про розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення №11/1547 від 26 серпня 2020 року для перерахунку пенсії.
Як зазначає позивач, за результатами його звернення до ГУ ПФУ в Одеській області із заявою про перерахунок пенсії, згідно зазначеної довідки, він отримав відмову, яка мотивована тим, що після визнання судовим рішенням протиправними та нечинними пунктів 1, 2 Постанови №103, інших рішень Кабінетом Міністрів України про умови і порядок проведення перерахунку пенсій не приймалось, а тому підстави для таких дій – відсутні.
Також позивач акцентує увагу на тому, що з 05 березня 2019 року його пенсія підлягає виплаті у розмірі 100 відсотків суми підвищення пенсії, оскільки рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018 року набрало законної сили 05.03.2019 року та яким було скасовано пункти 1, 2 Постанови №103. Тому, у зв`язку із скасуванням п.2 Постанови №103, обмеження щодо часткової виплати суми підвищення до пенсії скасовано.

Є також необґрунтованим, на думку позивача, зменшення пенсійним органом основного розміру пенсії при проведенні перерахунку з 01.01.2018 року з 80% на 70% від грошового забезпечення.
Так, позивач, керуючись правовими висновками Верховного Суду, викладених в рішенні від 04.02.2019 року (справа №240/5401/18), ухваленого за результатом розгляду зразкової справи, вказує на те, що при перерахунку пенсії з 01 січня 2018 року відповідно до статті 63 Закону №2262 на підставі Постанови №103 відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм частини другої статті 13 Закону №2262, яка застосовується саме при призначенні пенсії. Тому, при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2021 року залучено до участі у справі в якості другого відповідача Пенсійний фонд України.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 24 червня 2021 року, ухваленого за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Суд визнав протиправними дії ГУ ПФУ в Одеській області щодо повернення довідки Адміністрації Державної прикордонної служби України №11/1547 від 26 серпня 2020 року про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 ,  а також відмову, викладену в листі №11758-10987/Я-02/8-1500/20 від 09 грудня 2020 року, в  проведенні перерахунку та нарахуванні пенсії з 01 квітня 2019 року на підставі вказаної довідки. 
Також суд визнав протиправними дії ГУ ПФУ в Одеській області щодо зменшення з 01.01.2018 року основного розміру пенсії ОСОБА_1 з  80 відсотків до 70 відсотків грошового забезпечення та щодо виплати пенсії з 05 березня 2019 року з урахуванням 75 відсотків суми підвищення.
Суд зобов`язав ГУ ПФУ в Одеській області провести ОСОБА_1 :
з 01 квітня 2019 року перерахунок та нарахування пенсії на підставі довідки Адміністрації Державної прикордонної служби України №11/1547 від 26 серпня 2020 року про розмір грошового забезпечення, станом на 05 березня 2019 року, з урахуванням раніше виплачених сум;
з 01 січня 2018 року перерахунок та нарахування пенсії, виходячи з основного розміру пенсії 80 відсотків грошового забезпечення, з урахуванням раніше виплачених сум;
з 05 березня 2019 року перерахунок та нарахування пенсії з врахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії, з урахуванням раніше виплачених сум.
Зобов`язав Пенсійний фонд України здійснити виплату перерахованої з 01 квітня 2019 року пенсії, на підставі довідки Адміністрації Державної прикордонної служби України №11/1547 від 26 серпня 2020 року про розмір грошового забезпечення, станом на 05 березня 2019 року, з урахування раніше виплачених сум.
Також, суд першої інстанції зобов`язав Пенсійний фонд України здійснити виплату пенсії ОСОБА_1 , виходячи з основного розміру пенсії 80 відсотків грошового забезпечення, з урахуванням раніше виплачених сум та з врахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії, з урахуванням раніше виплачених сум.

В задоволенні решти позовних вимог суд відмовив.

Вирішуючи спір по суті та задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив із того, що ГУ ПФУ в Одеській області порушило вимоги ст. 63 Закону №2262, відповідно до приписів якої, визначено підстави перерахунку раніше призначених пенсій.
Так, на думку суду першої інстанції, саме з 05 березня 2019 року – з дня набрання законної сили рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018 року, у Пенсійного органу виникли підстави для перерахунку пенсії позивача, призначеної відповідно до Закону №2262, з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення. При цьому, суд відзначив, що такий перерахунок пенсії слід здійснити з 01 квітня 2019 року, тобто з першого числа наступного місяця за місяцем в якому виникли підстави для перерахунку пенсії.

За таких умов, як вважав суд, ГУ ПФУ в Одеській області, на підставі нової довідки Адміністрації Державної прикордонної служби України №11/1547 від 26 серпня 2020 року, де зазначені, у тому числі і додаткові види грошового забезпечення, ГУ ПФУ в Одеській області  повинно було здійснити перерахунок пенсії позивача.
Також, враховуючи, що з 05 березня 2019 року скасовано пункт 2 Постанови №103, який передбачав поетапну виплату перерахованих підвищених пенсій, суд дійшов висновку, що позивач має право на виплату перерахованої пенсії у розмірі 100 відсотків суми підвищення пенсії.

Розглядаючи законність зменшення пенсійним органом відсоткового розміру пенсії позивача при її  перерахунку з 01 січня 2018 року з 80% на 70% грошового забезпечення, суд першої інстанції керувався висновками, викладеними у рішенні Верховного Суду від 04.02.2019 року (справа №240/5401/18), ухваленого за результатом розгляду зразкової справи.
Так, у цьому рішенні Верховний Суд вказав, що при перерахунку пенсії з 01 січня 2018 року відповідно до статті 63 Закону №2262 на підставі Постанови №103 відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм частини другої статті 13 Закону №2262, яка застосовується саме при призначенні пенсії. Тому, при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.
У зв`язку з цим, зменшення пенсійним органом відсоткового значення основного розміру пенсії є протиправним.

Далі, суд першої інстанції, керуючись постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання організації виплати пенсій та грошової допомоги» від 16.12.2020 року №1279, якою затверджено Порядок виплати і доставки пенсій та грошової допомоги за місцем фактичного проживання одержувачів у межах України організаціями, що здійснюють їх виплату і доставку (далі – Порядок №1279), указав, що з 01 квітня 2021 року повноваження щодо виплати нарахованої пенсії перейшли від головних управлінь до Пенсійного фонду України, а тому відповідні вимоги позивача щодо виплати пенсії слід звернути саме до Пенсійного фонду України.

Відмовляючи в задоволенні позову в частині вимоги позивача про зобов`язання виплатити пенсію без обмеження її максимальним розміром суд виходив з того, що відновленню підлягає лише порушене право, а в межах спірних правовідносин відсутні підстави вважати, що, після здійснення перерахунку пенсії, вона буде обмежена максимальним розміром.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, покликаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а також на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, Пенсійний фонд України в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги скаржник указує на декілька підстав.

По-перше, скаржник стверджує про те, що, зобов`язуючи Пенсійний фонд України здійснити виплату пенсії позивачу, суд першої інстанції не врахував розмежування компетенції Пенсійного фонду України та Головного управління щодо можливості реального виконання такого зобов`язання.
Також скаржник наголошував на тому, що покладення судом першої інстанції зобов`язань з виплати пенсії на Пенсійний фонд України не узгоджується з чинним законодавством, оскільки механізм виплати пенсій, що визначений Порядком №1279 не передбачає участі Пенсійного фонду України у процедурі виплати пенсії.
На думку скаржника, є помилковими висновки суду першої інстанції щодо передачі на підставі Порядку №1279 компетенції про виплату пенсії від головних управлінь до Пенсійного фонду України.

По-друге, скаржник вважає, що суд першої інстанції безпідставно не врахував правові висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 31.03.2021 року у справі №240/12017/19 про дотримання строків звернення до суду та не застосував до позивача відповідні наслідки такого пропуску.

Позивач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу.

Ураховуючи, що апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції, відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України, розглянув справу в порядку письмового провадження.

Обставини справи.

Позивачу призначена пенсія за вислугу років на підставі Закону №2262.
Пенсія позивача до 01 січня 2018 року обчислювалась виходячи з грошового забезпечення, яке складалось з посадового окладу, окладу за військове звання, процентної надбавки за вислугу років та додаткових видів грошового забезпечення.
30 серпня 2017 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі – Постанова №704), яка набрала чинності 1 березня 2018 року та якою затверджено тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схеми тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років.
Пунктом 2 даної Постанови встановлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
21 лютого 2018 року Кабінет Міністрів України прийняв Постанову №103, пунктами 1, 2 якої встановлено перерахувати з 1 січня 2018 року пенсії, призначені згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ (далі – Закон №2262) до 1 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення зі служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 року відповідно до Постанови № 704.

Так, у 2018 році, на підставі вказаних нормативно-правових актів, ГУ ПФУ в Одеській області здійснило позивачу перерахунок пенсії з 01 січня 2018 року на підставі наданої Адміністрацією Державної прикордонної служби України довідки, яка містила такі види грошового забезпечення: посадовий оклад, оклад за військовим званням; процентна надбавка за вислугу років.
Також, згідно п.2 Постанови №103, ГУ ПФУ в Одеській області було встановлено розміри підвищення пенсії позивача: з 01.01.2018 року по 31.12.2018 року щомісячно 50% від підвищення, з 01.01.2019 року по 31.12.2019 року щомісячно 75% від підвищення та з 01.01.2020 року щомісячно 100% від підвищення.
Крім того, при перерахунку пенсії позивача, пенсійний орган зменшив відсоткове значення з 80% на 70%.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018 року (справа №826/3858/18), яке набрало законної сили 05.03.2019 року, пункти 1, 2 Постанови №103 та зміни до пункту 5 і Додатку 2 Порядку №45 визнані протиправними та нечинними.

Адміністрацією Державної прикордонної служби України було направлено до ГУ ПФУ в Одеській області нову довідку від 26 серпня 2020 року №11/1547 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 05 березня 2019 року, у відповідності до вимог Постанови №704, за посадою, відповідною (аналогічною) його останній посаді.
Відповідно до цієї довідки, грошове забезпечення становить 16  764,15 грн. та складається з посадового окладу, окладу за військовим званням (підполковник), надбавки за вислугу років (50%), надбавки за особливості проходження служби (15%), надбавки за службу в умовах режимних обмежень (15%), надбавки за кваліфікацію клас 1 (5%), премії (42%).
Згідно примітки у довідці, вона складена на підставі рішення Верховного Суду від 17.12.2019 року у зразковій справі №160/8324/19.
Однак, перерахунок та виплату пенсії позивача, на підставі вказаної довідки, ГУ ПФУ в Одеській області здійснено не було.
На звернення позивача про перерахунок його пенсії, на підставі оновленої довідки, ГУ ПФУ в Одеській області листом повідомлено, що після визнання протиправними та скасування пунктів 1, 2 Постанови №103 інших рішень Уряду про умови і порядок проведення перерахунку пенсій не приймалось.
Ураховуючи викладене, ГУ ПФУ в Одеській області зазначило про відсутність правових підстав для проведення позивачу перерахунку пенсії.

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та оцінка суду апеляційної інстанції доводів апеляційної скарги і висновків суду першої інстанції.

Переглядаючи справу за наявними у ній доказами, а також перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що наявні підстави для часткового задоволення апеляції, з огляду на таке.

Скаржник, в особі Пенсійного фонду України, заявляючи вимоги про скасування рішення суду першої інстанції, вказує дві підстави, а саме: пропуск позивачем строку звернення до суду з даним позовом та помилкове тлумачення судом першої інстанції вимог Порядку №1279.

Позаяк частина 1 статті 308 КАС України вимагає розглядати законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції тільки в межах апеляції суб`єкта владних повноважень, суд апеляційної інстанції зосереджує увагу на такому.

Довід Пенсійного фонду України щодо пропуску позивачем строку звернення до суду із цим позовом, та не врахування правових висновків Верховного Суду щодо строків звернення до суду, викладених у постанові від 31.03.2021 року по справі № 240/12017/19, суд апеляційної інстанції розцінює наступним чином.
У зазначеному судовому рішенні Верховний Суд вказав, що для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду.
Матеріали справи свідчать, що, на виконання рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018 року (справа №826/3858/18), яке набрало законної сили 05.03.2019 року, а також на підставі рішення Верховного Суду від 17.12.2019 року у зразковій справі №160/8324/19, Адміністрація Державної прикордонної служби України 26 серпня 2020 року видало позивачу довідку №11/1547 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії та направило її до ГУ ПФУ в Одеській області.
Однак, ГУ ПФУ в Одеській області 09 грудня 2020 року листом відмовило позивачу у проведенні перерахунку його пенсії на підставі отриманої від Адміністрації Державної прикордонної служби України оновленої довідки.
Позивач, у свою чергу, оскаржив такі дії ГУ ПФУ в Одеській області шляхом подання 23.03.2021 до суду даного позову.
Наведені обставини свідчать, що строк звернення до суду з даним позовом ОСОБА_1 не пропустив, оскільки підстава для перерахунку пенсії позивача виникла після видачі оновленої довідки про грошове забезпечення, а тому відлік строку на подання до суду позову починає саме з дати видачі оновленої довідки.

Оцінюючи другий довід апеляції, колегія суддів вважає помилковим застосування до спірних правовідносин Порядку №1279, оскільки, останнім, змінений лише порядок фінансування виплати пенсій.
Фінансування виплати пенсій здійснювалось і у період до 01.04.2021 року також Пенсійним Фондом України, але через територіальні органи, а виплати здійснювались через рахунки пенсіонерів у банках або через поштові відділення.
Зазначеним нормативним актом  затверджено саме порядок виплати і доставки пенсій та грошової допомоги за місцем фактичного проживання одержувачів у межах України організаціями, що здійснюють їх виплату і доставку. 
Пунктом 1 цього Порядку передбачено, що він визначає механізм виплати пенсій та грошової допомоги їх одержувачам у готівковій формі за зазначеним у заяві місцем їх фактичного проживання в межах України організаціями, що згідно із законодавством мають право здійснювати виплату і доставку пенсій та грошової допомоги.
Тобто Порядок № 1279 ніяким чином не змінив повноваження Пенсійного Фонду України та її територіальних органів щодо призначення, нарахування та виплати пенсій.
Відповідно до підпунктів 7, 8 пункту 4 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року № 28-2, управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань: призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії, щомісячне довічне грошове утримання суддям у відставці, допомогу на поховання та інші виплати відповідно до законодавства; забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством.
Відповідно до ч. 1 ст. 52 Закону № 2262-XII пенсіонерам, з числа військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей, пенсії виплачуються органами Пенсійного фонду України за місцем фактичного проживання пенсіонера, незалежно від реєстрації місця проживання.
Відповідно до пп. 5 п. 4 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, головні управління відповідно до покладених завдань здійснюють призначення (перерахунок) та виплату пенсій військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію згідно із Законом України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.
Пунктом 4.10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за  №1566/11846, процедура виплати територіальним органом Пенсійного фонду пенсії визначена таким чином: нарахована сума пенсії включається в документи для виплати пенсії не пізніше одного місяця з дня прийняття рішення про призначення, перерахунок, переведення з одного виду пенсії на інший та про поновлення виплати пенсії.
Механізм виплати пенсій та грошової допомоги їх одержувачам, що визначений Порядком виплати і доставки пенсій та грошової допомоги за місцем фактичного проживання одержувачів у межах України організаціями, що здійснюють їх виплату і доставку, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2020 № 1279, не передбачає участі Пенсійного фонду України у процедурі виплати пенсії.
Системний аналіз статей 52-62 Закону № 2262, а також положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - Закон № 1058) (ст. 47 (щодо виплати пенсій організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків), ст. 48 (щодо виділення часток пенсій, що підлягають виплаті), ст. 49 (щодо повноважень територіальних органів Пенсійного фонду України припиняти виплату пенсій), ст. 50 (щодо порядку здійснення та обчислення розміру відрахування з пенсії, що належить пенсіонерові до виплати), а також інших наведених вище положень дозволяє дійти висновку, що виплата пенсії включає щомісячне нарахування територіальним органом Пенсійного фонду належних пенсіонерові виплат (з урахуванням здійснення відрахувань за виконавчими документами, розподілу пенсії для осіб, які перебувають на повному державному утриманні тощо), оформлення документів про нараховану суму пенсії (відомість на виплату пенсій, грошової допомоги або списки на зарахування пенсій та грошової допомоги на поточні рахунки), передачу виплатних документів уповноваженим на виплату пенсій організаціям або банкам, що також здійснюється територіальними органами Пенсійного фонду України.
Отже, функції з виплати пенсій є дискреційними повноваженнями головних управлінь Пенсійного фонду України, що прямо встановлено вищенаведеними положеннями законодавства.
Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню (ст. 58 та п. 1 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2014 № 280 (далі - Положення № 280)).
Пенсійний фонд України згідно з підпунктом 4 пункту 4 Положення № 280 забезпечує своєчасне та у повному обсязі фінансування виплати пенсій, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством проводяться за рахунок коштів Пенсійного фонду України та інших джерел, визначених законодавством, а відповідно до підпункту 6 пункту 4 цього Положення - організовує, координує та контролює роботу територіальних органів щодо, зокрема, здійснення контролю за призначенням (перерахунком) і виплатою пенсій, щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці та іншими виплатами, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Пенсійного фонду України, інших джерел, визначених законодавством.
Пунктом 10 Порядку казначейського обслуговування коштів загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.05.2017 № 312, передбачено, що асигнування з державного бюджету, які виділяються для забезпечення пенсійних виплат, і кошти Пенсійного фонду України, що надходять на видатковий рахунок, Пенсійний фонд України розподіляє та спрямовує на фінансування пенсій та інших виплат, які згідно із законодавством проводяться за рахунок коштів Пенсійного фонду України та інших джерел, визначених законодавством, а також видатків головним управлінням Пенсійного фонду України згідно з потребою на виплату допомоги на поховання, відрахувань з пенсії тощо.
Під бюджетним фінансуванням розуміють сукупність грошових відносин, пов`язаних із розподілом і використанням коштів централізованого грошового фонду держави, які реалізуються безоплатно і безповоротно шляхом надання бюджетних коштів юридичним та фізичним особам для проведення заходів, передбачених бюджетом.
Спеціальних підрозділів, які безпосередньо виплачують пенсію одержувачам, в Пенсійному фонді України не створено. Повноважень формувати виплатні документи (списки на виплату пенсій, відомості тощо) шляхом включення до них нарахованих конкретним одержувачам сум пенсії та підписувати їх Пенсійний фонд не має.
З наведеного слідує, що поняття фінансування виплати пенсії та виплата пенсії є принципово різними поняттями, які передбачають проведення відмінних між собою адміністративних процедур, а тому не можуть бути ототожнені. При цьому, у суду відсутні обґрунтовані підстави вважати, що Пенсійним фондом України не буде виконано обов`язок з фінансування виплати пенсії позивача, права позивача у вказаній частині не порушені, з огляду на що відсутні правові підстави для додаткового зобов`язання апелянта здійснювати таке фінансування.
Колегія суддів зазначає, що виплата пенсій військовослужбовцям проводиться на підставі статті 52 Закону №2262, виключно через установи акціонерного товариства Державний ощадний банк України, що помилково не було враховано судом першої інстанції.
При цьому, суд першої інстанції, залучаючи до справи Пенсійний фонд України та покладаючи на нього зобов`язання з виплати пенсії помилково вирішив, що відбулося фактичне (компетенційне) правонаступництво.
Фактичне (компетенційне) адміністративне (публічне) правонаступництво – це врегульовані нормами адміністративного права умови та порядок передання адміністративної компетенції від одного суб`єкта владних повноважень (суб`єкта публічної адміністрації) до іншого, який набуває певні владні повноваження внаслідок ліквідації органу чи посади суб`єкт; владних повноважень, припинення первісного суб`єкта, або внаслідок повного чи часткового припинення компетенції органу публічної адміністрації чи припинення повноважень посадової особи.
Положення законодавства, якими функції з виплати пенсії покладено на головні управління Фонду, є чинними. Головні управління Фонду не ліквідовані і в стані припинення не перебувають. Будь-яких нормативно-правових актів щодо покладення на Пенсійний фонд України функцій з виплати пенсій не приймалось.
Отже, фактичного (компетенційного) адміністративного правонаступництва не відбулося, оскільки відсутні врегульовані нормами адміністративного права умови та порядок передання адміністративної компетенції.
З аналізу наведених норм вбачається, що обов`язок щодо виплати пенсії покладається на пенсійний орган, в якому пенсіонер перебуває на обліку, яким в даному випадку є ГУ ПФУ в Одеській області до якого позивач звертав свої позовні вимоги.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги щодо безпідставності покладення на Пенсійний фонд України обов`язок здійснити виплату позивачу перерахованої пенсії, а тому, відповідно до п.4 ч.1 ст.317 КАС України, рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про покладення відповідного обов`язку на ГУ ПФУ в Одеській області.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неправильне застосування норм матеріального права.
Неправильним застосуванням норм матеріального права у даній справі вважається неправильне тлумачення закону.

Стаття 263 КАС відносить дану справу до категорії справ незначної складності, які розглядаються за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Стаття 328 КАС України встановлює право учасників справи, а також осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки на касаційне оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Водночас, п. 2 ч. 5 вказаної статті встановлює, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
За правилами спрощеного позовного провадження, відповідно до ст. 263 КАС України, розглядаються, зокрема, справи щодо перерахунку пенсійних виплат.

Отже, враховуючи, що судом апеляційної інстанції розглянута апеляційна скарга, на рішення суду першої інстанції, ухваленого за особливостями, передбаченими ст.263 КАС України, відсутні підстави для його оскарження, крім випадків, викладених вище.

Керуючись статтями 308, 311, 317, 322, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Пенсійного фонду України – задовольнити частково.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 червня 2021 року в частині зобов`язання Пенсійний фонд України здійснити виплату ОСОБА_1 перерахованої з 01 квітня 2019 року пенсії на підставі довідки Адміністрації Державної прикордонної служби України №11/1547 від 26 серпня 2020 року про розмір грошового забезпечення станом на 05 березня 2019 року, здійснити виплату пенсії виходячи з основного розміру 80 відсотків грошового забезпечення, а також здійснити виплату пенсії з врахуванням 100 відсотків суми підвищення – скасувати.
Ухвалити в цій частині нове рішення, яким:
-          зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити виплату ОСОБА_1 перерахованої з 01 квітня 2019 року пенсії на підставі довідки Адміністрації Державної прикордонної служби України №11/1547 від 26 серпня 2020 року про розмір грошового забезпечення станом на 05 березня 2019 року, з урахування раніше виплачених сум;
-          зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити виплату пенсії ОСОБА_1 виходячи з основного розміру пенсії 80 відсотків грошового забезпечення, з урахуванням раніше виплачених сум;
-          зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити виплату пенсії ОСОБА_1 з врахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії, з урахуванням раніше виплачених сум.

В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 червня 2021 року – залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Доповідач - суддя                                                             І. О. Турецька

суддя                                                                                 Л. В. Стас

суддя                                                                                 Л. П. Шеметенко

Повне судове рішення складено 06.10.2021 року.