ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2021 р.	Справа № 520/18001/2020	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: П`янової Я.В.,
Суддів: Спаскіна О.А. ,  Любчич Л.В. ,
за участю секретаря судового засідання Мироненко А.А.

          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Відділу освіти Куп`янської міської ради Харківської області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 31.05.2021, головуючий суддя І інстанції: Мельников Р.В., м. Харків, повний текст складено 10.06.21 року по справі № 520/18001/2020
          за позовом          Відділу освіти Куп`янської міської ради Харківської області  
          до          Північно-східного офісу Держаудитслужби     
           третя особа:           Комунальне підприємство "Комбінат харчування" Куп`янської міської ради Харківської області 
          про визнання протиправною та скасування вимоги,
ВСТАНОВИВ:
Відділ освіти Куп`янської міської ради Харківської області (далі за текстом також – позивач, Відділ освіти) звернувся до суду з адміністративним позовом до Північно-східного офісу Держаудитслужби (далі за текстом також – відповідач), у якому просив визнати протиправною та скасувати вимогу Північно-східного офісу Держаудитслужби від 23.11.20 за № 20-03-25/6302 в частині: 
1) встановлення порушень законодавства щодо:
- недотримання граничного розміру торгівельної надбавки націнки в розмірі 50 % (встановленого розпорядженням Харківської обласної державної адміністрації від 25.08.2010 № 469 (зі змінами) при формуванні потреби в коштах на харчування в закладах загальної середньої освіти та здійсненні закупівлі послуг з організації харчування;
- порушення ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України щодо не здійснення відповідних заходів відділом освіти щодо відшкодування винними у незаконних звільненнях особами витрат на виплату середнього заробітну за час вимушеного прогулу і сплати єдиного соціального внеску здійснених згідно рішень судів звільненим працівниками ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ;
2) забезпечити відшкодування на користь відділу освіти шкоди (збитків) вказаних в пункті 3 вимоги: “Недотримання граничного розміру торгівельної надбавки (націнки) в розмірі 50 % (встановленого розпорядженням Харківської обласної державної адміністрації від 25.08.2010 за № 469 (зі змінами) при формуванні потреби в коштах на харчування в закладах загальної середньої освіти та здійсненні закупівлі послуг з організації харчування призвело до проведення оплати завищеної вартості наданих послуг з організації харчування в загальній сумі 1575774,60 грн, чим завдано матеріальної шкоди (збитків) Відділу освіти на зазначену суму” та вжити заходи в порядку передбачених пунктом 5 вимоги від 23.11.20 за № 20-03-25/6302: “Порушень ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України Відділом освіти не прийнято відповідних заходів щодо відшкодування винними у незаконних звільненнях особами витрат на виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу і сплати єдиного соціального внеску здійснених згідно рішень судів звільненим працівникам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в загальній сумі 159872,23 грн, чим завдано матеріальної шкоди (збитків) Відділу освіти на зазначену суму”.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 31 травня 2021 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач оскаржив його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки, викладені у судовому рішенні, не відповідають обставинам справи.
В апеляційній скарзі позивач наводить обставини справи, які на його думку, не враховані судом першої інстанції під час ухвалення оскаржуваного рішення. Звертає увагу, що посилання суду першої інстанції на постанову Верховного Суду у справі № 2040/5815/18 є недоречним, оскільки обставини справи № 2040/5815/18 не є тотожними обставинам цієї справи. 
За результатами апеляційного розгляду позивач просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю.
Від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він зазначає про її безпідставність. Вважає оскаржуване рішення законним і обґрунтованим. За результатами апеляційного розгляду відповідач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення – без змін.
Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 05 жовтня 2021 року залучено Комунальне підприємство "Комбінат харчування" Куп`янської міської ради Харківської області до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача.
Третя особа правом на висловлення свого ставлення до апеляційної скарги не скористалася.
Апеляційна скарга розглядається у судовому засіданні відповідно до приписів статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також – КАС України).
Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що відповідно до п. 1.1.8.2 Плану проведення заходів державного фінансового контролю Північно-східного офісу Держаудитслужби на III квартал 2020 року проведено ревізію фінансово-господарської діяльності Відділу освіти Куп`янської міської ради Харківської області за період з 01.01.2019 по 30.06.2020.
Ревізією встановлені порушення законодавства, які відображені в акті ревізії від 16.10.2020 за № 03-11 05, що підписаний Відділом освіти із запереченнями.
01.12.2020 за вхідним № 2535 Відділ освіти Куп`янської міської ради отримав вимогу щодо усунення порушень законодавства від Північно-східного офісу Держаудитслужби від 23.11.20 за № 20-03-25/6302. 
Отже, як установлено під час розгляду справи, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 8, п. 7 ст. 10, ч. 2 ст. 15 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» від 26.01.1993 за № 2939-ХІІ (далі - Закон України № 2939-ХІІ), п.п. 46, 49, 50, 52 Порядку проведення інспектування Державною аудиторською службою, її міжрегіональними територіальними органами, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2006 за № 550, Північно-східним офісом Держаудитслужби начальнику Відділу освіти пред`явлено вимогу від 23.11.2020 за № 20-03-25/6302 про усунення порушень законодавства:
- забезпечити відшкодування на користь Відділу освіти відповідно до норм статей 130-136 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП) шкоди (збитків), заподіяних внаслідок здійснення видатків на оплату праці у завищених обсягах (в результаті введення до штатного розпису Куп`янського інклюзивно-ресурсного центру посади головного бухгалтера при відсутності бухгалтерської служби як окремого структурного підрозділу) в сумі 31500,61 грн, із подальшим перерахуванням до доходів загального фонду місцевого бюджету;
- забезпечити відшкодування на користь Відділу освіти відповідно до норм статей 130-136 КЗпП шкоди (збитків), заподіяних внаслідок проведення зайвих витрат на оплату праці з нарахуваннями суміснику ОСОБА_3 в сумі 32790,26 грн, із подальшим перерахуванням до доходів загального фонду місцевого бюджету;
- забезпечити відшкодування на користь Відділу освіти шкоди (збитків), заподіяної внаслідок проведення оплати завищеної вартості наданих послуг з організації харчування Комунальним підприємством «Комбінат харчування» Куп`янської міської ради Харківської області, відповідно до норм статей 216-229 Господарського кодексу України, статей 22, 610-625 Цивільного кодексу України на суму 1575774,60 грн;
- забезпечити перерахування зі спеціального реєстраційного рахунку Відділу освіти в дохід місцевого бюджету коштів в сумі 83486,10 грн;
- вжити заходів у порядку ст. 1161 Цивільного кодексу України щодо відшкодування винними у незаконному звільненні особами на користь Відділу освіти майнової шкоди (збитків) заподіяної Відділу освіти на виплати ОСОБА_1 в загальній сумі 65026,62 грн та ОСОБА_2 - 94845,61 грн;
- забезпечити відшкодування на користь Відділу освіти відповідно до норм статей 130-136 КЗпП шкоди (збитків), заподіяних внаслідок списання (без проведення відповідної претензійно-позовної роботи) простроченої дебіторської заборгованості в сумі 5825,11 грн;
- забезпечити відшкодування на користь Відділу освіти шкоди (збитків), заподіяної внаслідок поставки ФОП ОСОБА_4 масла вершкового, яке не відповідає вимогам ДСТУ 4399:2005, на суму 6882,76 грн відповідно до норм статей 216-229, ч. 5 ст. 268 та ч. 8 ст. 269 Господарського кодексу України, статей 22, 610-625 Цивільного кодексу України.
Під час розгляду справи, зі змісту позовної заяви встановлено доводи позивача стосовно того, що з викладеним у вимозі Північно-східного офісу Держаудитслужби, а саме з пунктом 3 і 5, Відділ освіти не погоджується та заперечує проти таких вимог. 
Листом Відділу освіти від 02.12.2020 за № 01-34/2494 зроблено запит щодо способу виконання вимоги від 23.11.2020 за № 20-03-25/6302, однак від Північно-східного офісу Держаудитслужби жодної відповіді не надходило.
При цьому, позивачем указано, що пункт 3 вимоги містить висновок про те, що Відділом освіти при формуванні потреби в коштах на харчування в закладах загальної середньої освіти та здійсненні закупівлі послуг з організації харчування не дотримано граничний розмір торгівельної надбавки (націнки), встановлений розпорядженням Харківської обласної державної адміністрації від 25.08.2010 за № 469 (зі змінами, внесеними розпорядженням від 26.04.2011 за № 208), що призвело до проведення оплати за укладеними договорами з КП «Комбінат харчування» Куп`янської міської ради Харківської області за період 01.01.2019 по 30.06.2020 завищеної вартості наданих послуг у сумі 1575774,60 грн.
Зазначений висновок, на думку позивача, є таким, що не відповідає дійсності, оскільки Відділ освіти Куп`янської міської ради Харківської області з 2019 року проводить організацію гарячого харчування учнів та вихованців закладів загальної середньої освіти, як кейтерингову послугу (ДК 021:2015 55520000-1) - послуга з гарячого харчування в закладах загальної середньої освіти Куп`янської міської ради Харківської області. Закупівля кейтерингової послуги проводиться через систему PROZORRO шляхом оголошення відкритих торгів. До проведення тендерної процедури скарг та зауважень не було.
При проведенні ревізії було проведено зустрічну звірку в Комунальному підприємстві з питання документального та фактичного підтвердження виду, обсягу і якості операцій та розрахунків для з`ясування їх реальності та повноти відображення в обліку Відділу освіти Куп`янської міської ради за період з 01.01.2019 по 30.06.2020, за результатами якої складено довідку № 03-11/27-з від 11.09.2020. У вказаній довідці зауваження щодо проведення тендерної процедури Відділом освіти відсутні та виявлені не були. Факт отримання КП «Комбінатом харчування» Куп`янської міської ради Харківської області від Відділу освіти зайво сплачених коштів в довідці не зазначено.
Водночас, позивачем указано, що Відділ освіти Куп`янської міської ради не наділений повноваженнями передбачати рівень торгівельної надбавки для суб`єкта господарювання під час процедури державних закупівель; органи Держаудитслужби не наділені компетенцією здійснювати перевірку та виявляти порушення у сфері формування, встановлення та застосування державних регульованих цін; відсутні факти порушень законодавства, встановлені компетентним органом - Держпродспоживслужбою; закупівля кейтерингових послуг проведена відповідно до вимог Закону України «Про публічні закупівлі» з дотриманням установлених принципів, відсутні факти порушень під час організації та проведення процедури, а укладені договори є чинними.
Крім того, позивачем зазначено на ненадання відповідачем інформації про те, яким чином визначався розмір торгівельної надбавки працівниками Північно-Східного офісу, якщо при зустрічній звірці КП «Комбінат харчування» не надав документів.
Також, позивачем зауважено, що у п. 5 вимоги викладено висновок стосовно того, що в порушення ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України Відділом освіти не прийнято відповідних заходів щодо відшкодування винними у незаконних звільненнях особами витрат на виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу і сплати єдиного соціального внеску, здійснених згідно з рішеннями судів звільненим працівниками ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у загальній сумі 159872,23 грн, чим завдано матеріальної шкоди (збитків) Відділу освіти на зазначену суму ( ОСОБА_2 отримала суму у розмірі - 94845,61 грн., а ОСОБА_1 - 65026,62 грн).
При цьому, позивачем зазначено, що спеціальними нормами законодавства встановлений порядок відшкодування збитків, завданих місцевому бюджету, який обов`язково передбачає: наявність обвинувального вироку суду у кримінальній справі відносно винної посадової особи; у разі відсутності у діях посадової особи складу кримінального правопорушення, що встановлено рішенням суду, - проведення службового розслідування та встановлення винних; право (а не обов`язок) органу місцевого самоврядування на подання звернення до суду.
Отже, представником позивача наголошено на обставинах того, що норми законодавства мають пряме застереження, яке виключає право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у випадку відшкодування виплат, пов`язаних із трудовими відносинами.
Відтак, позивачем наголошено на обставинах відсутності фактів, які у сукупності надають право на не звернення Відділу освіти з регресною вимогою до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
Таким чином, позивачем указано, що зазначені обставини унеможливлюють виконання позивачем отриманої вимоги в частині пунктів 3 та 5, у зв`язку з чим остання в цій частині підлягає скасуванню.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не надано до суду достатніх та обґрунтованих доказів протиправності вимоги Північно-східного офісу Держаудитслужби від 23.11.20 за № 20-03-25/6302 в частині встановлення порушень законодавства щодо: недотримання граничного розміру торгівельної надбавки націнки в розмірі 50 % (встановленого розпорядженням Харківської обласної державної адміністрації від 25.08.2010, № 469 (зі змінами) при формуванні потреби в коштах на харчування в закладах загальної середньої освіти та здійсненні закупівлі послуг з організації харчування та порушення ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України щодо нездійснення відповідних заходів Відділом освіти щодо відшкодування винними у незаконних звільненнях особами витрат на виплату середнього заробітну за час вимушеного прогулу і сплати єдиного соціального внеску здійснених згідно з судовими рішеннями звільненим працівниками ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог, з огляду на таке.
Відповідно до приписів ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові та організаційні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні врегульовано Законом України від 26 січня 1993 року, № 2939-XII «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» (далі - Закон № 2939-XII у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин).
Відповідно до ст. 2 Закону № 2939-XII головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов`язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов`язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб`єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (підконтрольні установи), за дотриманням бюджетного законодавства, дотриманням законодавства про закупівлі, діяльністю суб`єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за судовим рішенням, ухваленим у кримінальному провадженні. Державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, перевірки державних закупівель та інспектування. Порядок проведення органом державного фінансового контролю державного фінансового аудиту, інспектування та перевірок державних закупівель установлюється Кабінетом Міністрів України.
Згідно із положеннями ст. 4 Закону № 2939-XII інспектування здійснюється органом державного фінансового контролю у формі ревізії та полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності підконтрольної установи, яка повинна забезпечувати виявлення наявних фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб. Результати ревізії викладаються в акті.
Приписами ст. 8 Закону № 2939-XII визначено, що орган державного фінансового контролю: 1) здійснює державний фінансовий контроль та контроль за: виконанням функцій з управління об`єктами державної власності; цільовим та ефективним використанням коштів державного і місцевих бюджетів; цільовим використанням і своєчасним поверненням кредитів (позик), одержаних під державні (місцеві) гарантії; достовірністю визначення потреби в бюджетних коштах при складанні планових бюджетних показників; відповідністю взятих бюджетних зобов`язань розпорядниками бюджетних коштів відповідним бюджетним асигнуванням, паспорту бюджетної програми (у разі застосування програмно-цільового методу у бюджетному процесі); веденням бухгалтерського обліку, а також складанням фінансової і бюджетної звітності, паспортів бюджетних програм та звітів про їх виконання (у разі застосування програмно-цільового методу у бюджетному процесі), кошторисів та інших документів, що застосовуються в процесі виконання бюджету; станом внутрішнього контролю та внутрішнього аудиту у розпорядників бюджетних коштів; усуненням виявлених недоліків і порушень; 2) розробляє пропозиції щодо усунення виявлених недоліків і порушень та запобігання їм у подальшому; 3) вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб; 4) здійснює інші повноваження, визначені законами України та покладені на нього Кабінетом Міністрів України. 
Орган державного фінансового контролю розглядає листи, заяви і скарги громадян про факти порушення законодавства з фінансових питань. Звернення, в яких повідомляється про крадіжки, розтрати, недостачі, інші правопорушення, негайно пересилаються правоохоронним органам для прийняття рішення згідно з законодавством.
Відповідно до положень ст. 10 Закону № 2939-XII органу державного фінансового контролю надається право: пред`являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства (пункт 7); звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів (пункт 10); при виявленні збитків, завданих державі чи підприємству, установі, організації, що контролюється, визначати їх розмір у встановленому законодавством порядку (пункт 13).
Згідно з ч. 2 ст. 15 Закону № 2939-XII законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обов`язковими для виконання службовими особами об`єктів, що контролюються.
Відповідно до Положення про Державну аудиторську службу України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03 лютого 2016 року № 43 (по тексту – Положення № 43), Державна аудиторська служба України (Держаудитслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України та який забезпечує формування і реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю.
За приписами пп. 4 п. 4 Положення № 43 Держаудитслужба відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших осіб підприємств, установ та організацій, що контролюються, усунення виявлених порушень законодавства; здійснює контроль за виконанням таких вимог; звертається до суду в інтересах держави у разі незабезпечення виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів; застосовує заходи впливу за порушення бюджетного законодавства, накладає адміністративні стягнення на осіб, винних у порушенні законодавства; передає в установленому порядку правоохоронним органам матеріали за результатами державного фінансового контролю у разі встановлення порушень законодавства, за які передбачено кримінальну відповідальність або які містять ознаки корупційних діянь.
Відповідно до пп. 16, 23 п. 6 Положення № 43 Держаудитслужба для виконання покладених на неї завдань має право: пред`являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; у разі виявлення збитків, завданих державі чи підприємству, установі, організації, що контролюється, визначати їх розмір в установленому законодавством порядку.
Приписами п. 15 ст. 10 Закону № 2939-XII визначено, що органи державного фінансового контролю наділені повноваженнями порушувати перед керівниками відповідних органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій питання про притягнення до відповідальності осіб, винних у допущених порушеннях.
Процедуру проведення інспектування в міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов`язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і у суб`єктів господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували в період, який перевіряється) кошти з бюджетів всіх рівнів, державних фондів або використовують (використовували у період, який перевіряється) державне чи комунальне майно, а на підставі рішення суду - в інших суб`єктів господарювання визначено Порядком проведення інспектування Державною аудиторською службою, її міжрегіональними територіальними органами, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2006 року № 550 (далі - Порядок № 550).
Відповідно до п. 2 Порядку № 550 інспектування полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності об`єкта контролю і проводиться у формі ревізії, яка повинна забезпечувати виявлення фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб.
Згідно з пунктом 39 Порядку № 550 акт ревізії надається для ознайомлення і підписання об`єкту контролю у строк не пізніше ніж п`ять робочих днів після закінчення ревізії.
Положеннями п.п. 45, 46 Порядку № 550 встановлено, що у міру виявлення ревізією порушень законодавства посадові особи органу державного фінансового контролю, не чекаючи закінчення ревізії, мають право усно рекомендувати керівникам об`єкта контролю невідкладно вжити заходів для їх усунення та запобігання у подальшому. Якщо вжитими в період ревізії заходами не забезпечено повне усунення виявлених порушень, органом державного фінансового контролю у строк не пізніше ніж 10 робочих днів після реєстрації акта ревізії, а у разі надходження заперечень (зауважень) до нього не пізніше ніж 3 робочих дні після надіслання висновків на такі заперечення (зауваження) надсилається об`єкту контролю письмова вимога щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства із зазначенням строку зворотного інформування.
Відповідно до п. 50 Порядку № 550 за результатами проведеної ревізії у межах наданих прав контролюючі органи вживають заходів для забезпечення, зокрема звернення до суду в інтересах держави щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства з питань збереження і використання активів, а також стягнення у дохід держави коштів, одержаних за незаконними договорами, без встановлених законом підстав або з порушенням вимог законодавства.
З аналізу вищевикладених норм убачається, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджету та у разі виявлення порушень законодавства пред`являти обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.
Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об`єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку, або шляхом звернення до суду з відповідним позовом. У такому випадку вимога органу державного фінансового контролю стає підставою для вчинення подальших дій, які безпосередньо впливають на права та законні інтереси підконтрольної установи. При цьому законність вимоги поряд із іншими діями стає предметом іншої судової справи.
Таким чином, вимога органу державного фінансового контролю в частині визначення характеру та обсягу збитків, як акт індивідуальної дії, вичерпала себе в момент її направлення підконтрольній установі, та самостійно не змінює обсяги прав та обов`язків позивача.
Зазначена позиція суду відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним, зокрема, у постановах від 13.02.2020 по справі № 2040/5815/18, від 31.03.2021 по справі № 826/11931/18.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність у відповідача права заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених під час перевірки підконтрольних установ, яка обов`язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.
Судовим розглядом установлено, що за наслідками ревізії фінансово-господарської діяльності позивача відповідачем виявлено певні порушення, у зв`язку із чим від позивача вимагалось вжити заходів щодо їх усунення.
Так, Відділ освіти Куп`янської міської ради рішеннями про міський бюджет на 2019 та 2020 роки визначено головним розпорядником та відповідальним виконавцем за бюджетною програмою «Надання загальної середньої освіти загальноосвітніми навчальними закладами (в т. ч. школою-дитячим садком, інтернатом при школі), спеціалізованими школами, ліцеями, гімназіями, колегіумами», за якою здійснювались видатки на харчування учнів шкіл, та як учасник бюджетного процесу, повинен дотримуватися встановлених Бюджетним кодексом України чи іншим бюджетним законодавством норм щодо складання, розгляду, затвердження та виконання бюджету.
Разом з тим, на продукцію громадського харчування, що реалізується в загальноосвітніх навчальних закладах, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.1996 за № 1548 «Про встановлення повноважень центральних органів виконавчої влади та виконавчих органів міських рад щодо регулювання цін (тарифів)», запроваджено державне регулювання шляхом установлення розпорядженням Харківської обласної державної адміністрації від 25.08.2010 за № 469 (із змінами від 26.04.2011), граничних торговельних надбавок (націнок) на продукцію громадського харчування, що реалізується в загальноосвітніх навчальних закладах, в розмірі 50 % до ціни закупки (придбання) продовольчої сировини для виготовлення продукції власного виробництва.
Чинний у Відділі освіти порядок організації харчування дітей у школах установлює укладення договору про надання послуг з підприємством громадського харчування.
За період з 01.01.2019 по 30.06.2020 послуги з організації харчування в закладах загальної середньої освіти м. Куп`янська надавались Комунальним підприємством «Комбінат харчування» Куп`янської міської ради Харківської області (далі - КП Комбінат харчування) на підставі укладених з Відділом освіти договорів про закупівлю послуг від 02.01.2019 за № 1, від 06.05.2019 за № 104, від 20.11.2019 за № 320, від 02.01.2020 за № 36/1.
Предметом укладених договорів визначено надання КП Комбінат харчування Кейтерингових послуг (ДК 021:2015 55520000-1) (Послуги з організації харчування в закладах загальної середньої освіти Куп`янської міської ради Харківської області).
Проте, Відділом освіти при формуванні потреби в коштах на харчування в закладах загальної середньої освіти не враховано встановлену граничну вартість харчування та до розрахунку необґрунтовано включено витрати потенційного переможця торгів - виконавця послуги з організації харчування на оплату праці адмінперсоналу та кухарів, підсобних робітників, комірників, сестер медичних з дієтичного харчування, посади яких не передбачено у штатних розписах закладів загальної середньої освіти міста Куп`янська, чим порушуються вимоги п.п. 20 та 22 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого Постановою КМУ від 28.02.2002 за № 228.
Розмір фактично застосованої торговельної надбавки (націнки) на готову продукцію у відсотках до встановленої рішеннями виконавчого комітету Куп`янської міської ради вартості харчування (продуктового набору) у закладах освіти міста на 1 дитину на день у 2019 році складав 80-87 % для всіх контингентів учнів, у 2020 - для учнів 1—4 класів та 5-11 класів пільгової категорії - 70 %, а вартість послуги з організації харчування вихованців дошкільних підрозділів навчально-виховних комплексів визначена з торговельною надбавкою (націнкою) у 235 %, замість установленого розпорядженням Харківської обласної державної адміністрації – у розмірі 50 %.
З аналізу змісту оскаржуваної частини вимоги вбачається, що відповідачем також викладено вимоги стосовно відшкодування шкоди (збитків), а саме вказаних в пункті 3 вимоги: “Недотримання граничного розміру торгівельної надбавки (націнки) в розмірі 50 % (встановленого розпорядженням Харківської обласної державної адміністрації від 25.08.2010 за № 469 (зі змінами) при формуванні потреби в коштах на харчування в закладах загальної середньої освіти та здійсненні закупівлі послуг з організації харчування призвело до проведення оплати завищеної вартості наданих послуг з організації харчування в загальній сумі 1575774,60 грн, чим завдано матеріальної шкоди (збитків) Відділу освіти на зазначену суму” та вжити заходи в порядку передбачених пунктом 5 вимоги від 23.11.20 за № 20-03-25/6302: “Порушень ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України Відділом освіти не прийнято відповідних заходів щодо відшкодування винними у незаконних звільненнях особами витрат на виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу і сплати єдиного соціального внеску здійснених згідно рішень судів звільненим працівникам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в загальній сумі 159872,23 грн, чим завдано матеріальної шкоди (збитків) Відділу освіти на зазначену суму”.
Надаючи оцінку наведеному, колегія суддів зазначає, що при виявленні збитків, завданих державі чи об`єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.
Разом з тим, стосовно відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об`єкту контролю, може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.
Відтак, у органу фінансового контролю наявне право заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов`язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства, не пов`язаних із стягненням виявлених в ході перевірки збитків.
Таким чином, збитки, щодо наявності яких зроблено висновок Держаудитслужбою, стягуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю. Наявність збитків, правильність їх обчислення перевіряє суд, який розглядає позов про відшкодування збитків, а не позов підконтрольної установи про визнання вимоги протиправною.
Зазначена позиція суду відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у  постановах від 23.09.2020 по справі № 520/11213/18, від 02.07.2020 по  справі № 826/1508/17.
Також, законодавець, наділяючи органи державного фінансового контролю правом пред`являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, не встановлює будь-яких застережень щодо способу виконання підконтрольною особою вимоги, також таких застережень не встановлюють інші чинні правові акти, які регулюють спірні правовідносини.
При цьому, позивач під час розгляду справи не довів невідповідність спірної вимоги будь-якому з критеріїв, які ставляться до її форми та змісту, як і не зазначав взагалі, в якій частині вимога контролюючого органу викликає незрозумілість щодо її виконання.
В той же час, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що така обставина, як відсутність у вимозі конкретного способу її виконання, не свідчить про її протиправність та не може бути підставою для її скасування. Якщо існує декілька способів усунення виявлених у ході ревізії порушень, правом вибору певного конкретного способу відповідно до приписів законодавства наділений саме керівник підприємства. В той же час, указана обставина не позбавляє підконтрольного об`єкта права звернутися до контролюючого органу з метою отримання певних роз`яснень.
Разом з тим, під час розгляду справи  судовим  розглядом установлено, що листом Відділу освіти від 02.12.2020 № 01-34/2494 зроблено запит щодо способу виконання вимоги від 23.11.2020 за № 20-03-25/6302, проте, як зазначено позивачем,  відповіді на такий  запит отримано не було. Однак, під час розгляду справи встановлено, що відповідь на цей запит відповідачем  надано листом від 22.12.2020 за № 202003-25/6971-2020, що спростовує доводи представника  позивача.
Інших доказів звернення позивача до відповідача за роз`ясненням або з метою повідомлення про усунення виявлених порушень до матеріалів справи не надано.
Таким чином, при ухваленні оскаржуваного рішення суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків, якими мотивоване рішення суду першої інстанції, та не дають підстав уважати висновки суду першої інстанції помилковими, а застосування судом норм матеріального права - неправильним.
Щодо доводів апеляційної скарги про те, що посилання суду першої інстанції на постанову Верховного Суду у справі № 2040/5815/18 є недоречним, оскільки обставини справи № 2040/5815/18 не є тотожними обставинам цієї справи, то колегія суддів їх відхиляє, оскільки у справі № 2040/5815/18 передусім надавалась оцінка вимозі органу державного фінансового контролю в частині визначення характеру та обсягу збитків як акту індивідуальної дії.
Суд апеляційної інстанції враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Суд апеляційної інстанції також застосовує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 18390/91, пункт 29).
Враховуючи зазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору у цій справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на всі аргументи позивача, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття цього судового рішення.
Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.
З урахуванням положень статті 139 КАС України, питання про розподіл судових витрат не вирішується.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Відділу освіти Куп`янської міської ради Харківської області  залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 31.05.2021 по справі № 520/18001/2020  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		Я.В. П`янова	
Судді	   	О.А. Спаскін    Л.В. Любчич   	

Тривалість виготовлення повного тексту постанови пов`язана із перебуванням судді П`янової Я.В. на лікарняному.
Повний текст постанови складено  15.11.2021 року