ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2021 року м. Херсон
справа № 662/2484/20
провадження № 22-ц/819/1880/21 
                            
Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 

головуючого (суддя-доповідач)	Пузанової Л.В.,	
суддів:	Полікарпової О.М.,	
  	Склярської І.В.,	
секретар	Автонагова Ю.В.,	

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Новотроїцького районного суду Херсонської області у складі судді Решетова В.В. від 10 серпня 2021 року в справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Агрофірма Промінь», треті особи: ОСОБА_3 , Приватне акціонерне товариство «Завод «Фрегат», Товариство з обмеженою відповідальністю «Техноторг», про відшкодування моральної шкоди,
встановив: 

У грудні 2020 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 звернулися до суду з позовами до Приватного підприємства «Агрофірма Промінь», третя особи: ОСОБА_3 , про стягнення моральної шкоди.
Ухвалами суду від 02 червня 2021 року позови ОСОБА_1 та ОСОБА_2 об`єднано в одне провадження і залучено до участі у справі як третіх осіб Приватне акціонерне товариство «Завод «Фрегат», Товариство з обмеженою відповідальністю «Техноторг».
В обґрунтування позову кожен із позивачів зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 від нещасного випадку на виробництві внаслідок наїзду трактора з плугом-бороною дисковою БПРД-4,2.00.000 без реєстраційного номера, під керуванням ОСОБА_3 загинув їх батько та чоловік ОСОБА_4 , який працював начальником відділу технічного контролю у ПрАТ «Завод Фрегат» в м. Первомайськ Миколаївської області та був направлений у відрядження в с. Водославка, Новотроїцького району, Херсонської області в ПП «Агрофірма Промінь» для налаштування плуга-борони, яку агрофірма раніше купила у ПрАТ «Завод Фрегат».
За фактом смерті ОСОБА_4 порушено кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 286 КК України, яке постановою слідчого відділу з розслідування злочинів у сфері транспорту Слідчого Управління Головного Управління Національної поліції в Херсонській області від 28 вересня 2020 року закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.
Посилаючись на те, що внаслідок смерті близької людини - ОСОБА_4 їм завдано моральної шкоди, яка полягає у фізичних та душевних стражданнях, у результаті чого погіршився стан їх здоров`я, позивачі просили стягнути з відповідача на підставі статті 1167 ЦК України моральну шкоду в розмірі по 100 000 грн кожному та понесені судові витрати.
Рішенням суду від 10 серпня 2021 року в задоволенні позову відмовлено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 просять рішення суду скасувати і ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити, зазначаючи, що рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що висновки суду щодо відсутності підстав для покладення на відповідача обов`язку з відшкодування моральної шкоди з передбачених статтею 1167 ЦК України підстав, положення якої поширюються на спірні правовідносини, за відсутності доказів щодо наявності в діях потерпілого умислу або грубої необережності, що привели до смерті, не відповідають обставинам справи, зокрема, судом поза увагою залишено той факт, що смерть ОСОБА_4 настала внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, власником якого є відповідач, а тому і зобов`язаний відшкодувати завдану їм шкоду незалежно від його вини, що також відображено у правовому висновку Верховного Суду, викладеному в постанові від 05 червня 2019 року у справі № 61-43717св18.
Вважають, що судом помилково оцінено подію, яка привела до смерті ОСОБА_4 , як дію непереборної сили, оскільки обставини, які виникли внаслідок прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов`язкових для суб`єктів у тому числі аграрного ринку згідно із законодавством, або ті, що виникли внаслідок стихійного лиха, у тому числі пожежі, повені, посухи, заморозків, у спірних правовідносинах відсутні.
У письмовому відзиві на апеляційну скаргу Приватне підприємство «Агрофірма «Промінь» її доводи не визнало, рішення суду як законне та обґрунтоване просить залишити без змін.
Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених статтею 367 ЦПК України, апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ зробив висновок про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Рішення суду мотивовано тим, що обраний позивачами відповідач є неналежним відповідачем, оскільки потерпілий перебував у трудових відносинах із ПрАТ «Завод «Фрегат», яке за приписами статті 153 КЗпП України було зобов`язано забезпечити для нього належні умови праці, в тому числі й на об`єкті замовника. Суд вважав, що стаття 1187 ЦК України, на яку послалися позивачі в обґрунтування заявлених ними вимог, не підлягає застосуванню до спірних правовідносин.
В процесі розгляду справи суд встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_2 та чоловік позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 .
Смерть ОСОБА_4 наступила в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася на території тракторної бригади Приватного підприємства «Агрофірма Промінь» за адресою: с.Водославка, вул.Шевченка,26 Новотроїцького району Херсонської області при таких обставинах: ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , який працював начальником відділу технічного контролю у ПрАТ «Завод «Фрегат», у складі технічної комісії, створеної ПрАТ «Завод «Фрегат» для визначення можливих відхилень у конструкції борони-плугової БПД-4,2, яка була поставлена заводом Приватному підприємству «Агрофірма Промінь», згідно із наказом про відрядження від 12.05.2020 №62-в прибув до місця призначення- на тракторну бригаду ПП «Агрофірма Промінь». Комісія провела візуальний огляд і заміри конструктивних параметрів борони-плугової дискової БПД-4,2, що знаходилася на стоянці окремо від трактора, та видимих недоліків борони не виявила. ОСОБА_4 запропонував випробувати борону-плугову дискову БПД-4,2 в польових умовах та для цього представники ПП «Агрофірма Промінь» видали усний наряд трактористу ОСОБА_3 , який перебуває із приватним підприємством «Агрофірма Промінь» у трудових відносинах, на проведення робіт з випробування борони.
Близько 8год. 40хв. тракторист ОСОБА_3 заагрегатував борону-плугову дискову БПД-4,2 з трактором John Deere 8335R, реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ПП «Агрофірма Промінь», перевірив транспортне положення і під`їхав на відстань близько 10 м. до головних в`їзних воріт тракторної бригади для уточнення місця випробування борони. Трактор залишив із працюючим двигуном. Після того, як місце боронування було погоджено представниками обох сторін, біля 8год. 50хв. ОСОБА_4 сказав ОСОБА_3 , що можна виїжджати. ОСОБА_3 , а за ним ОСОБА_4 пішли на територію тракторної бригади до трактора John Deere 8335R, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Близько 8 год. 55хв. тракторист ОСОБА_3 , озирнувшись назад, вбік, в дзеркала заднього руху, впевнився у відсутності осіб, почав рух трактора з бороною вперед та через 20 метрів був зупинений і, вийшовши із трактора, побачив лежачого під піднятою бороною ОСОБА_4 на місці тимчасової зупинки трактора. Від отриманих під колесами дискової борони тілесних пошкоджень ОСОБА_4 помер. 
Постановою ГУНП у Херсонській області від 28.09.2020 року кримінальне провадження за фактом дорожньо-транспортної пригоди закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 286 КК України.
З огляду на зміст наведеної постанови, слідчий дійшов висновку про те, що в діях водія трактора John Deere 8335R, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з плугом-бороною дисковою БПД-4,2.00.00.000 без реєстраційного номера, - ОСОБА_3 відсутній склад кримінального правопорушення, а «наслідки ДТП знаходяться у причинному зв`язку з порушенням ОСОБА_4 , який був поінформований про можливий рух трактора, будучи працівником заводу-виготовлювача плуга-борони дискової БПД-4.2.00.00.000 без реєстраційного номеру, що прибув для його налаштування, знаходячись між переднім рядом дисків та колесом дисків навприсядки, не брав участь у дорожньому русі, а виконував роботи з налаштування плуга-борони дискової БПД - 4.2.00.00.000 без реєстраційного номеру, в момент наїзду початку руху трактора з експертної точки зору на момент наїзду не був пішоходом» (а. с. 9-12). 
Комісією по розслідуванню нещасного випадку, утвореною наказом начальника Управління Держпраці у Миколаївській області від 15.05.2020 року зі змінами від 21.12.2020 року №438, 30.12.2020 року складено акт розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), аварії, що стався ІНФОРМАЦІЯ_1 о 08-55 год. на ПрАТ «Завод «Фрегат», яким встановлено основну причину нещасного випадку - відсутність або неякісне проведення інструктажу з охорони праці, порушено вимоги пункту 6.6. Типового положення про порядок проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.02.2005 р. за №231/10511 та визначено, що супутніми причинами нещасного випадку є: особиста необережність потерпілого, порушено вимоги статті 14 Закону України «Про охорону праці», а також шкідливий або небезпечний фактор - машини та механізми, що рухаються згідно із ДСТУ2293-2014. Устаткування, машини, механізми, транспортні засоби, експлуатація яких призвела до нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), аварії - трактор John Deere 8335R реєстраційний номер НОМЕР_1 , агрегатований бороною-плуговою дисковою БПД-4.2.00.000. без реєстраційного номеру (а. с. 26-30).
З огляду на встановлені судом обставини справи, правовідносини, що виникли між сторонами, є деліктними правовідносинами, які ґрунтуються на праві позивачів вимагати відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого.
При цьому смерть потерпілого наступила як в результаті порушення вимог діючого в Україні законодавства щодо охорони праці, за дотримання яких відповідає роботодавець, так і в результаті діяльності джерела підвищеної небезпеки.
Згідно з частиною першою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Аналогічні підстави відповідальності й за завдану моральну шкоду, крім випадків, встановлених частиною другою статті 1167 ЦК України, згідно із якою моральна шкода відшкодовується незалежно від вини особи, яка її завдала, зокрема, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.
За приписами статті 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.
Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали однією сім`єю.
Згідно із статтею 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових обов`язків.
Для покладення на юридичну або фізичну особу цивільної відповідальності необхідна наявність як загальних умов деліктної відповідальності (протиправна поведінка працівника; причинний зв`язок між такою поведінкою і шкодою; вина особи, яка заподіяла шкоду), так і певних спеціальних умов. До таких спеціальних умов належать: перебування завдавача шкоди в трудових (службових) відносинах з юридичною або фізичною особою - роботодавцем, незалежно від характеру таких відносин: постійні, тимчасові, сезонні тощо. Під виконанням працівником своїх трудових (службових) обов`язків слід розуміти виконання роботи згідно з трудовим договором (контрактом), посадовими інструкціями, а також роботи, яка хоча і виходить за межі трудового договору або посадової інструкції, але доручається роботодавцем або викликана невідкладною виробничою необхідністю, як на території роботодавця, так і за її межами, протягом усього робочого часу. Якщо шкода завдана працівником у робочий час, але діями, які не пов`язані з виконанням трудових (службових) обов`язків, роботодавець відповідальності нести не буде.
Відповідно до частини першої статті 1190 ЦК України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим.
За змістом зазначеної норми закону спільною вважається шкода як неподільний результат неправомірних дій або бездіяльності двох і більше осіб. При цьому не обов`язково, щоб дії або бездіяльність, які завдали шкоди іншим особам, співпадали за часом. Це правило поширюється на випадки, коли неможливо встановити, яка дія та в якій мірі спричинила настання такого наслідку.
При цьому у заподіянні шкоди спільними діями має місце єдність дій заподіювачів, яка полягає у такому їх взаємозв`язку, при якому виключення хоча би однієї із цих дій із комплексу діянь співзаподіювачів не призводить до виникнення спільного шкідливого результату. За заявою потерпілого суд може визначити відповідальність осіб, які спільно завдали шкоди, у частці відповідно до ступеня їх вини.
Як роз`яснено у пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року № 6 (з наступними змінами і доповненнями), особи, які спільно заподіяли шкоду, тобто заподіяли неподільну шкоду взаємопов`язаними, сукупними діями, або діями з єдністю наміру, несуть солідарну відповідальність перед потерпілими.
Відповідно до статті 541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.
Згідно з частиною першою статті 543 ЦК України, позивач має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.
Боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, що припадає на нього (частина перша статті 544 ЦК України).
Суд на встановлені ним обставини та вимоги закону уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про те, що смерть ОСОБА_4 настала лише в результаті нещасного випадку на виробництві під час виконання ним своїх трудових обов`язків перед ПрАТ «Завод «Фрегат» внаслідок порушення ним самим правил техніки безпеки, тому відповідача не можна вважати особою, яка завдала моральної шкоди в розумінні частини другої статті 1187 та частини другої статті 1167 ЦК України. 
При цьому суд не врахував, що в статті 1166 ЦК України міститься законодавче визначення деліктної відповідальності за шкоду, завдану майну, та підстави її виникнення. Так, для настання деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення, а саме: наявність шкоди; протиправна поведінка заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вина. Зазначені підстави визнаються загальними, оскільки їх наявність необхідна для всіх випадків відшкодування шкоди, якщо інше не передбачено законом. Якщо закон змінює, обмежує або розширює коло підстав, необхідних для покладення відповідальності за завдану шкоду, то мова йде про спеціальні підстави відповідальності, що характеризують особливості тих чи інших правопорушень. Наприклад, завдання шкоди джерелом підвищеної небезпеки, володілець якого відповідає незалежно від наявності вини.
Особливість правил відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, полягає в наявності лише трьох підстав для відповідальності, а саме:  наявність шкоди; протиправна дія заподіювача шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною дією та шкодою. Вина заподіювача шкоди не вимагається. Тобто особа, яка завдала шкоди джерелом підвищеної небезпеки, відповідає й за випадкове її завдання (без вини). Відповідальність такої особи поширюється до межі непереборної сили. Тому її називають підвищеною.
Обов`язок відшкодувати завдану шкоду джерелом підвищеної небезпеки покладається на володільця джерела. Правила частини другої статті 1187 ЦК України передбачають, що володільцем джерела підвищеної небезпеки є особа, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
З огляду на викладене, відсутність вини водія транспортного засобу та закриття кримінального провадження відносно нього не звільняє володільця джерела підвищеної небезпеки від обов`язку відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки.
За змістом статей 1166, 1187 ЦК України в разі завдання джерелом підвищеної небезпеки шкоди смертю фізичної особи такі дії визнаються неправомірними за винятком двох випадків: 1) коли шкоди було завдано внаслідок непереборної сили; 2) коли шкоди було завдано внаслідок умислу потерпілого. 
Під умислом потерпілого слід розуміти усвідомлене бажання особи заподіяти шкоду. При цьому особа повинна розуміти значення своїх дій та мати змогу керувати ними.
Обов`язок доведення умислу потерпілого або наявності непереборної сили законом покладається також на володільця джерела підвищеної небезпеки, оскільки діє цивільно-правова презумпція заподіювача шкоди.
Наведені висновки щодо застосування статей 1166 та 1187 ЦК України викладені у постановах Верховного Суду, зокрема у постанові від 03 червня 2020 року у справі №345/3335/17, та згідно із частиною четвертою статті 263 ЦПК України мають враховуватися судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.
Відповідачем в цій справі наявність вказаних обставин не доведено, натомість із постанови старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ Головного управління Національної поліції в Херсонській області майора поліції Дорошенко О.О. від 28 вересня 2020 року про закриття кримінального провадження судом встановлено, що наїзд на ОСОБА_4 , який від отриманих тілесних ушкоджень загинув на місці пригоди, стався трактором John Deere 8335R, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_3 .
Таким чином, встановлені у вищезгаданій постанові обставини вказують на причинно-наслідковий зв`язок між протиправними діями володільця джерела підвищеної небезпеки, від яких загинув батько та чоловік позивачів, і заподіяною внаслідок ДТП шкодою.  
Посилання суду на те, що саме дії потерпілого стали причиною ДТП, є неспроможними і не можуть бути підставою для звільнення відповідача від обов`язку відшкодувати шкоду, оскільки він як володілець джерела підвищеної небезпеки не довів наявності непереборної сили або умислу потерпілого  ОСОБА_4 в заподіянні шкоди.
Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку про те, що встановлені судом та не спростовані учасниками справи як бездіяльність роботодавця щодо проведення інструктажу з охорони праці, так і дії водія трактора ОСОБА_3 при виконанні ним трудових обов`язків, які призвели до смерті ОСОБА_4 , знаходяться у такому їх взаємозв`язку, при якому виключення хоча би однієї із цих дій із комплексу їх діянь, не призвели б до виникнення спільного шкідливого результату. 
Отже, у спірних правовідносинах йдеться про відшкодування шкоди, завданої спільно кількома особами, які несуть солідарну відповідальність перед потерпілими, тому позивачі мають право вимагати виконання обов`язку в повному обсязі від будь-кого із відповідальних осіб, у цій справі- від володільця джерела підвищеної небезпеки, який, виконавши солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу до іншого солідарного боржника.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції як помилково ухвалене, підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позовних вимог.
При цьому, заперечення відповідача та його твердження про відсутність правових підстав для покладення на нього відповідальності у зв`язку з тим, що смерть потерпілого наступила під час здійснення ним гарантійного ремонту сільськогосподарської техніки як представником заводу-виробника, тому з моменту приїзду на територію ПП «Агрофірма Промінь» представників ПрАТ «Завод «Фрегат» і початку здійснення ними робіт по налаштуванню плуга-борони саме вони виступали особами, які здійснюють діяльність, пов`язану з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, і нести відповідальність перед родичами загиблого має підприємство, з яким потерпілий перебував у трудових відносинах, а саме: ПрАТ «Завод «Фрегат», суд апеляційної інстанції вважає юридично неспроможними, оскільки у спірних правовідносинах відповідач несе відповідальність за завдану позивачам шкоду на підставі приписів статті 1172 ЦК України, зважаючи на те, що наїзд на ОСОБА_4 стався в результаті дій водія ОСОБА_3 , який перебував із останнім у трудових відносинах, та виконував роботу згідно з укладеним з ним трудовим договором.
Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;  2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;  3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;  4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
При визначенні розміру моральної шкоди суд апеляційної інстанції, враховуючи характер, тривалість, обсяг та зміст душевних страждань позивачів від непоправної втрати близької людини, суттєві негативні наслідки, що для них настали, у тому числі, пов`язані із порушенням нормального життєвого укладу родини, неможливістю повного відновлення попереднього стану та зважаючи на принцип розумності, виваженості і справедливості, дійшов висновку про наявність підстав для визначення розміру грошового відшкодування моральної шкоди у межах заявлених позовних вимог, тобто у розмірі 100 000грн на користь кожного із позивачів.
Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України , якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
З огляду на матеріали справи та надані позивачами докази, судові витрати позивачів складаються із судового збору, сплаченого ОСОБА_2 при поданні позовної заяви та апеляційної скарги у розмірі 5 067грн 50 коп.(2 027+3 040,50),(а. с. 2, 215).
Враховуючи, що відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, з відповідача на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню 5 067грн 50 коп.- витрати, понесені ним на сплату судового збору.
На підставі викладеного, керуючись статтями 367, 374, 376 ЦПК України, суд
постановив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задовольнити.
Рішення Новотроїцького районного суду Херсонської області від 10 серпня 2021 року скасувати і ухвалити нове судове рішення.
Стягнути з Приватного підприємства «Агрофірма «Промінь», яке знаходиться в с. Олексіївка Генічеського району Херсонської області, вул.Шобовти,1, ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 21277668, на користь ОСОБА_2 , який проживає в АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , 100 000грн (сто тисяч гривень) в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди та 5 067грн 50 коп. (п`ять тисяч шістдесят сім гривень 50 коп.)- судові витрати, понесені на сплату судового збору.
Стягнути з Приватного підприємства «Агрофірма «Промінь» на користь ОСОБА_1 , яка проживає в АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , 100 000грн (сто тисяч гривень) в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.
Головуючий                                                                          Л. В. Пузанова

Судді:                                                                  О. М. Полікарпова

І. В. Склярська

Повний текст постанови складено 02 грудня 2021 року

Суддя Л. В. Пузанова