КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
 
П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2021 року
 
справа № 361/1871/20
                                         
провадження № 22-ц/824/7382/2021                                         
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
            судді-доповідача: Музичко С.Г.,
            суддів: Болотова Є.В., Олійника В.І.
 
учасники справи:
позивач - Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк»
відповідач - ОСОБА_1 
 
розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою представника Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» - Крилової Олени Леонідівни на заочне рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 05 листопада 2020 року, у справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
 
В С Т А Н О В И В :
 
У березня 2020 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, у якому просило стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №б/н від 03.07.2017 року у розмірі 53791,58 грн та судові витрати  у розмірі 2102,00 грн. 
Заочним рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 05 листопада 2020 року позов АТ КБ «Приватбанк» задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 42935,55 грн та судовий збір у розмірі 2102,00 грн. В решті позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись із рішенням суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог представник банку подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду в цій частині скасувати та ухвалити нове про задоволення позову, судові витрати покласти на відповідача.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що підписуючи анкету-заяву відповідач в повному об`ємі приєднався  до Умов та Правил надання банківських послуг АТ КБ «Приватбанк», які розміщені на офіційному сайті в мережі Інтернет, які разом із пам`яткою клієнта та тарифами складають договір банківського обслуговування. Вказує, що із виписки вбачається користування відповідачем кредитними коштами, а також часткове погашення відповідачем заборгованості, що свідчить про отримання ним кредитної картки. Крім того, боржником підписано Паспорт споживчого кредиту, в якому визначено процентні ставки та штрафи, відтак відповідач був ознайомлений  із умовами кредитування. 
Відповідно до  ч. 1 ст. 369 ЦПК України дана справа розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Задовольняючи частково позов суд першої інстанції виходив із погодження сторонами умов договору та невиконання боржником своїх зобов`язань за ним. Відмовляючи в задоволенні позовних вимог щодо стягнення заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит, суд першої інстанції виходив із відсутності доказів на підтвердження погодження сторонами відповідних умов.  
Однак, погодитись із таким висновком суду не можна. 
Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
З матеріалів справи вбачається, що звертаючись до суду з позовом АТ КБ «Приватбанк» посилалося на те, що між банком та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № б/н від 03.07.2017 року, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 19000,00 грн у вигляді встановленого ліміту на картковий рахунок. Відповідачем умови кредитного договору виконано не було, внаслідок чого у нього виникла заборгованість у сумі 53791,58 грн., яка складається :
37651,78 грн - заборгованість за тілом кредиту;
в т.ч.: 0,00 грн - заборгованість за поточним тілом кредиту;
37651,78 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту;
00,00 грн - заборгованість за нарахованими відсотками;
2763,03 грн - заборгованість за простроченими відсотками; 
10339,08 грн заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України;
0,00 грн - нарахована пеня;
0,00 грн - нарахована комісія;
500,00 грн - штраф (фіксована частина);
2537,69 грн - штраф (процентна складова).
Відповідно до ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі.
Положеннями ч.ч.1, 2 ст. 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Відповідно до ст.ст.  626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі  або  речі,  визначені  родовими ознаками,  у  такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у  строк  та  в порядку, що встановлені договором.
            Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
            Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
На підтвердження своїх вимог банком надано розрахунок заборгованості,  анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг,  паспорт споживчого кредиту, Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», витяг з Умов та Правил надання банківських послуг.
З анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг ПАТ КБ «Приватбанк» від 03.07.2017 року, слідує, що в ній зазначено особисту інформацію відповідача, а саме: прізвище, ім`я, по батькові, серію та номер паспорта, дату народження, ідентифікаційний код, адресу проживання, адресу реєстрації, номери засобів зв`язку.
Однак, відсутня інформація щодо отримання відповідачем кредитної картки, її  тип, строк дії, не встановлено бажаний кредитний ліміт.
Крім того, анкета-заява не містить відомостей про те, що відповідач не лише ознайомився зі змістом Умов та Правил надання банківських послуг ПАТ КБ «Приватбанк», а й отримав ці Умови та Правила, з якими він погодився. За відсутності у сторони цих стандартних Умов та Правил банку, які є невід`ємною частиною договору, оскільки містять його істотні умови, які в анкеті-заяві не викладені, сторона не має можливості свідомо здійснити своє волевиявлення при укладенні договору та дотримуватися його умов, тобто визначити свою поведінку за цими правилами, що є необхідною умовою для вільного волевиявлення особи при укладенні правочину, передбаченого частиною третьою статті 203 ЦК України.
  Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт  та Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку, які не містять підпису позичальника,  не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами  шляхом підписання заяви-анкети. Заява-анкета позичальника не містить положень щодо розміру процентів, неустойки. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Такий правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року, справа №342/180/17, який враховано судом першої інстанції при постановленні рішення.
Звертаючись до суду з позовом, позивач посилався на те, що між сторонами укладено кредитний договір, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 19000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.
Проте, матеріали справи не містять підтвердження  надання вказаного представником позивача розміру кредитного ліміту та згоди відповідача на його отримання.
Виписки по картковому рахунку, на яку посилається банк як на підтвердження своїх позовних вимог, матеріали справи не містять.
Банком не надано доказів на підтвердження факту видачі ним кредитної картки, надання кредитних коштів та отримання відповідачем таких коштів, відтак перевірити розмірі нарахованого боргу, процентів, штрафів не вбачається за можливе.
Враховуючи наведене позовні вимоги є необґрунтованими, а відтак у задоволенні позову слід відмовити. 
Відповідно до ч. 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Оскільки судом першої інстанції при постановленні рішення та частковому задоволенні позову неправильно застосовано норми матеріального права, колегія суддів виходить за межі доводів та вимог апеляційної скарги та приходить до висновку про скасування рішення з ухваленням нового  про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин справи, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Відповідно  до п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України дана справа є малозначною, тому враховуючи положення ч. 3 ст. 389 ЦПК України  постанова апеляційного суду касаційному оскарженню не підлягає.
Керуючись ст.ст.367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, суд, - 
П О С Т А Н О В И В :
 
            Апеляційну скаргу представника акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» - Крилової Олени Леонідівни залишити без задоволення.
Заочне рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 05 листопада 2020 року скасувати, постановити нове наступного змісту.
У задоволенні позову Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
           
            Суддя-доповідач      
                                                              
            Судді