ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2021 року 
м. Київ
справа № 522/7833/17
адміністративне провадження № К/9901/42750/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
головуючого - Стародуба О.П., 
суддів - Єзерова А.А., Кравчука В.М.,
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 15.05.2017 (суддя - Домусчі Л.В.) та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 11.10.2017 (судді - Шевчук О.А., Зуєва Л.Є., Федусик А.Г.) у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеський торговий дім» до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про скасування постанови,
в с т а н о в и в :
У квітні 2017 року ТОВ «Одеський торговий дім» звернулось до суду з позовом, в якому просило:
скасувати постанову про накладання штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності №041/17/193-вих від 13.04.2017.
Судами попередніх інстанцій встановлено, що 31.05.1997 між позивачем та виконавчим комітетом Одеської міської ради укладено договір оренди земельної ділянки, згідно якого позивачу надано земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 1, 500 га в оренду на 50 років. (а.с. 39 - 40)
Рішенням господарського суду Одеської області від 17.10.2012 у справі №5017/2514/2012 відмовлено в задоволенні позову Одеської міської ради до позивача про розірвання зазначеного договору оренди у звязку з відсутністю порушень земельного законодавства з боку останнього. (а.с. 46 - 50)
30.05.2014 відповідачем проведено позапланову перевірку дотримання замовником будівництва ТОВ «Одеський торговий дім» законодавства у сфері містобудівної діяльності за адресою: АДРЕСА_1 .
Під час перевірки відповідачем досліджувалися представлені позивачем документи видані управлінням архітектури та містобудування Одеської міської ради забудови земельної ділянки від 25.05.2012 №184, розроблений СПД ФО ОСОБА_1 на їх підставі проект будівництва, звіт експертизи щодо цього проекту від 11.03.2013 №16-0039-13 та договір про призначення ОСОБА_1 головним інженером проекту від 12.09.2012 та договору оренди землі від 31.05.1997.
За результатами вказаної перевірки встановлено, що в розробленому СПД ФО ОСОБА_1 проекті будівництва кількість машиномісць в підземному паркінгу не відповідає кількості машиномісць, вказаним в містобудівних умовах та обмеженнях забудови земельної ділянки від 25.05.2012 №15/03-91; невідповідність найменування об`єкта будівництва в деклараціях про початок виконання будівельних робіт №ОД 083132900970 від 17.10.2013 (1 - 3 поверхи) та №ОД083132900980 від 17.10.2013 (4 - 5 поверхи) розробленій проектній документації.
Інших порушень чинного містобудівного законодавства в діяльності позивача зі здійснення містобудівної діяльності за адресою: АДРЕСА_1 під час цієї перевірки, зокрема, відносно розробленої СПФ ФО ОСОБА_1 , проектної документації на об`єкт будівництва та відносно наявності у позивача права на земельну ділянку, на якій розташований об`єкт будівництва, відповідачем не встановлено.
За результатами проведеної перевірки відповідачем прийнято постанови про накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 12.06.2014 року №№185/156-П, 184/157-П, якими позивача визнано винним у вчиненні порушень, передбачених п. 4 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено 2 штрафи по 109 620 грн кожний.
Не погоджуючись із зазначеними постановами про накладення штрафу, позивач звернувся до суду про їх скасування.
Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 09.10.2014 у справі №815/3754/14, яка набрала законної сили 29.01.2015, визнав протиправними та скасував постанови про накладення штрафів від 12.06.2014 року №№185/156-П, 184/157-П з причини відсутності з боку ТОВ «Одеський торговий дім» порушень містобудівного законодавства, у вчиненні яких оскарженими постановами товариство визнано винним. (а.с. 41 - 45)
25.07.2014 Державна архітектурно будівельна інспекція України зареєструвала декларацію про початок виконання будівельних робіт №ІУ083141750577 за замовником будівництва ТОВ «Одеський торговий дім» з будівництва паркінгу з торгівельно офісними приміщеннями за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с. 51 - 53)
Згідно відомостей вказаної декларації проектна документація на об`єкт будівництва була розроблена СПД ФО ОСОБА_1 , який був головним інженером проекту за договором від 12.09.2012 №б/н, та затверджена наказом директора ТОВ «Одеський торговий дім» від 15.03.2013 №15/03. Проектна документація на об`єкт будівництва розроблена на підставі містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, які управління архітектури та містобудування Одеської міської ради 25.05.2012 за №184 видало позивачу. Також, 11.03.2013 філією ДП УКРДЕРЖБУДЕКСПЕРТИЗА в Одеській області проведено експертизу проекту будівництва, за результатами якої позивачу надано позитивний звіт за №16-0039-13. Об`єкт будівництва, розташований на земельній ділянці, яка використовується позивачем на підставі договору оренди землі від 31.05.1997, зареєстрованого в книзі записів договорів оренди 26.06.1997 №49. В декларації вказані наступні техніко економічні показники об`єкта будівництва: загальна площа 14077,2 кв.м.; кількість працюючих 200; кількість поверхів 5; найменування нежитлового приміщення торгівельно офісні приміщення; функціональне призначення нежитлового приміщення для обслуговування населення. Інших техніко економічних параметрів задекларованого об`єкта будівництва декларація про початок виконання будівельних робіт від 25.07.2014 №ІУ083141750577 не містила.
06.03.2017 на адресу позивача надійшло повідомлення відповідача про проведення планової перевірки дотримання вимог містобудівного законодавства 01.03.2017 №ДЛ-9/113-вих на об`єкті будівництва будівництво підземного паркінгу з торгівельно офісними приміщеннями за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с. 38)
31.03.2017 відповідачем на підставі п. 12 додатку №1 до наказу Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради від 28.12.2016 №01-13/82ДАБК, наказу Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради №01-13/75ДАБК від 09.03.2017 проведено перевірку з питань дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил позивачем щодо будівництва підземного паркінгу з торговельно-офісними приміщеннями за адресою АДРЕСА_1 . (а.с. 18  - 23)
За результатами перевірки відповідачем складений Акт перевірки від 31.03.2017, припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил та протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності. (а.с. 24 - 32)
Відповідачем встановлено допущення позивачем порушення ч. 4 ст. 26, ч. 6 та ч. 8 ст. 36 закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», оскільки у декларації про початок виконання будівельних робіт від 25.07.2014 №ІУ083141750577 надані недостовірні дані щодо наявності у ТОВ «Одеський торговий дім» права на земельну ділянку, на якій розташований об`єкт будівництва, оскільки таке право не зареєстроване; проектна документація на об`єкт будівництва розроблена СПД ФО ОСОБА_1 з порушенням норм чинного законодавства, адже в проекті будівництва кількість машиномісць в підземному паркінгу не відповідає кількості машиномісць, вказаним в містобудівних умовах та обмеженнях забудови земельної ділянки від 25.05.2012 №15/03 91 і також в цій проектній документації відсутні розділ з розрахунку категорії складності будівництва та завдання на проектування.
Наказом відповідача від 07.04.2017 №01-13/134ДАБК скасовано реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт № ІУ 083141750577 від 25.07.2014. (а.с. 12)
13.04.2017 на підставі Акту перевірки від 31.03.2017, припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 31.03.2017 та протоколу про правопорушення у сфері містобудівної від 31.03.2017 відповідачем винесено постанову №041/17/193вих про накладання штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, якою позивача визнано винним у вчиненні порушення, передбаченого абз. 4 п. 4 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф у розмірі 144000 грн. (а.с. 33 - 37)
Вважаючи вказану постанову відповідача протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом.
В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що планова перевірка, за результатами якої відповідачем прийнята оскаржувана постанова, проведена з чисельними грубими порушеннями вимог чинного законодавства, факти вчинення товариством порушень норм містобудівного та земельного законодавства, що стали підставою для накладення штрафів за оскарженою постановою відповідача, є недоведеними, спростовуються рішеннями судів, які набрали законної сили.
Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 15.05.2017, яка залишена без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 11.10.2017, позов задоволено.
Визнано протиправною та скасовано постанову Управління державного архітектурно - будівельного контролю Одеської міської ради від 13.04.2017 №041/17/193вих про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.
Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що підставою для проведення планової перевірки став пункт 12 додатка №1 до наказу відповідача від 28.12.2016 №01-13/82ДАБК та наказ №01-13/75ДАБК від 09.03.2017, що свідчить про те, що річний план перевірок, згідно якого відповідач здійснював перевірку позивача, в порушення вимог статті 5 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» затверджений відповідачем після 01.12.2016, а отже за таких обставин він не мав права проводити планову перевірку позивача, а отже дії з проведення планової перевірки є незаконними. Крім того, відповідач проводив планову перевірку за відсутності директора ТОВ «Одеський торговий дім» чи інших уповноважених представників цієї юридичної особи, що свідчить про невідповідність дій відповідача нормам чинного законодавства.
Крім того, суди виходили з того, що відповідач повідомив позивача про намір проводити планову перевірку 06.03.2017 з порушенням встановленого Законом №877-V 10-денного строку на таке повідомлення, а сама перевірка закінчена 31.03.2017, тобто з порушенням встановленого законом строку на її проведення. За таких обставин відповідач не мав права проводити планову перевірку позивача та провів її з порушенням норм чинного законодавства, а отже дії з проведення планової перевірки є незаконними. Також відповідачем під час проведення планової перевірки застосовувалася форма акту, яка не є уніфікованою, не містить перелік питань залежно від ступеня ризику та не оприлюднена на його офіційному сайті.
Також суди виходили з того, що у декларації про початок виконання будівельних робіт від 25.07.2014 №ІУ083141750577 не наводились відомості про такі техніко економічні параметри об`єкта будівництва як кількість машиномісць, вказана декларація не містить розділів, в яких має зазначатися інформації про наявність у складі проектної документації на об`єкт будівництва тих чи інших розділів або розрахунків, і такі відомості позивач у зазначеній декларації не вказував, а тому у відповідача під час проведення перевірки були відсутні правові підстави вважати, що позивач навів в декларації про початок виконання будівельних робіт такі недостовірні дані.
Щодо відсутності у позивача права користування земельною ділянкою, на якій розташований об`єкт будівництва, суди виходили з того, що наявність у позивача права користування земельною ділянкою та відсутність з його боку порушень норм чинного земельного законодавства встановлені рішенням господарського суду Одеської області від 17.10.2012 по справі №5017/2514/2012, яке набрало законної сили, а отже в силу вимог ст. 72 КАС України такі факти не підлягають повторному доказуванню по цій справі.
Щодо проектної документації, яка, як вважає відповідач, не містить необхідних розділів, суди дійшли висновку про те, що експертом проведено експертизу, за результатами якої надано експертний звіт по проектній документації №16-0039-13 від 11.03.2013, в якому вказано, що розроблена проектна документація відповідає всім вимогам діючого законодавства та вихідним даним, в тому числі містобудівним умовам та обмеження забудови земельної ділянки №184 від 25.05.2012, виданим управлінням архітектури та містобудування Одеської міської ради. Крім того, зазначена проектна документація вже була предметом перевірки відповідачем 30.05.2014, яка не висловила своїх зауважень щодо її некомплектності, і такого порушення не встановив Одеський окружний адміністративний суд у справі №815/3754/14, що в силу вимог ст. 72 КАС України не підлягають повторному доказуванню по цій справі.
З ухваленими у справі рішеннями не погодився відповідач, звернувся до суду з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просив скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій і ухвалити нове про відмову в задоволенні позову.
В обґрунтування касаційної скарги посилається на те, що позивачем змінено відповідальну особу проектувальника, що здійснює авторський нагляд з ОСОБА_2 , який зазначений у декларації про початок виконання будівельних робіт № ІУ 083141750577, на ТОВ «ВЕСТТ», проте не внесено зміни даних щодо такої інформації у декларації чим порушено абзац 1 пункту 21 Порядку №466.
Крім того, проектну документацію розроблено з порушенням вимог містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, а саме - встановлено невідповідність кількості машиномісць, визначених у містобудівних умовах та обмеженнях (91м/місце) та у розробленій проектній документації (145 м/місць), чим порушено п. 4.1, 4.2, 4.3 ДБН А.2.2-3-2012.
Також посилається на те, що проектну документацію розроблено з порушенням вихідних даних на проектування (відсутнє завдання), відсутній розділ з розрахунку категорії складності об`єкту будівництва, нове будівництво на орендованій земельній ділянці проводиться за відсутності дозволу міськвиконкому на таке будівництво, відсутня державна реєстрація прав на землю, а тому слід вважати такий об`єкт самочинним будівництвом, чим порушено ч. 4 ст. 26, ч. 6, 8 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».
При цьому вважає безпідставними посилання відповідача на судові рішення у інших справах, оскільки позивач не надав докази належного оформлення договору оренди, а перевірку раніше проведено зовсім з інших підстав.
Відзиву на касаційну скаргу до суду не надходило.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права суд приходить до висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних мотивів та передбачених законом підстав.
Відповідно до частини 4 статті 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (далі - Закон №3038-VI), в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації.
Згідно частини 8 статті 36 Закону №3038-VI замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації про початок виконання будівельних робіт, та виконання будівельних робіт без зареєстрованої декларації.
За змістом абзацу 4 пункту 4 частини 2 статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» (далі - Закон №208/94-ВР), в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, виконання будівельних робіт без реєстрації декларації  про початок  виконання  таких  робіт,  а також наведення недостовірних даних у зазначеній декларації на об`єктах III категорії складності - у розмірі  дев`яноста прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
Під час розгляду справи судами попередніх інстанцій встановлено, що перевірку позивача відповідачем проведено з порушенням вимог законодавства, факти наведення в декларації про початок будівельних робіт недостовірних даних не знайшли свого підтвердження, а тому суди обґрунтовано дійшли висновку про відсутність підстав для притягнення позивача до відповідальності за правопорушення у сфері містобудівної діяльності та прийняли рішення про задоволення позову.
Крім того, розроблення проектної документації з порушенням вихідних даних та вимог ДБН не охоплюється складом правопорушення, передбаченого абзацом 4 пункту 4 частини 2 статті 2 Закону №208/94-ВР, а тому не може бути підставою для відповідальності за цим пунктом, а може бути самостійною підставою для відповідальності відповідного суб?єкта містобудівної діяльності.
Крім того, відповідно до пункту 7 Перехідних положень Земельного кодексу України (далі - ЗК України) громадяни та юридичні особи, що одержали у власність, у тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди, земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством, зберігають права на ці ділянки.
Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон №1952-IV) речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними якщо на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.
Оскільки договір користування земельною ділянкою з позивачем укладено в 1997 році - до набрання чинності ЗК України та Законом №1952-IV і діюче станом на час його укладення законодавство не передбачало реєстрацію права користування, а відтак такі права були дійсними станом на час виникнення спірних у цій справі правовідносин.
За таких обставин, покликання відповідача в обґрунтування вимог касаційної скарги на те, що позивачем в декларації про початок виконання будівельних робіт зазначено недостовірну інформацію щодо земельної ділянки, право користування якою не зареєстроване у встановленому законом порядку, також є безпідставним.
Відповідно до частини 1 статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, оскільки при ухваленні судових рішень суди першої та апеляційної інстанцій правильно застосували норми матеріального права, порушень норм процесуального права не допустили, тому суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а судових рішень - без змін.
Керуючись статтями 345, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, 
п о с т а н о в и в :
Касаційну скаргу Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради залишити без задоволення, а постанову Приморського районного суду м. Одеси від 15.05.2017 та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 11.10.2017 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді:
О.П. Стародуб
А.А. Єзеров
В.М. Кравчук