У Х В А Л А
08 листопада 2021 року
м. Київ
Справа № 207/1887/20
Провадження № 11-454за21
Велика Палата Верховного Суду у складі:
судді-доповідача Золотнікова О. С.,
суддів Анцупової Т. О., Британчука В. В., Власова Ю. Л., Григор`євої І. В., Гудими Д. А., Данішевської В. І., Катеринчук Л. Й., Князєва В. С., Крет Г. Р., Прокопенка О. Б., Рогач Л. І., Ситнік О. М., Сімоненко В. М., Ткача І. В.
розглянула матеріали заяви ОСОБА_1 на ухвалу Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 20 вересня 2021 року у справі № 207/1887/20 за позовом ОСОБА_1 до держави України в особі Міністерства соціальної політики України про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити дії та
ВСТАНОВИЛА:
У серпні 2020 року до Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області надійшла позовна заява      ОСОБА_1 до держави України в особі Міністерства соціальної політики України, у якому позивачка просила виплатити їй пенсію за період з березня по серпень 2020 року включно, з компенсацією; нарахувати (призначити) пенсію за останній рік роботи.
Суддя Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ухвалою від 10 серпня 2020 року передав справу № 207/1887/20 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду на підставі статті 20 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду ухвалою від 01 жовтня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 залишив без руху та надав строк на усунення недоліків позовної заяви шляхом надання: документа, що підтверджує сплату судового збору, позовної заяви, оформленої відповідно до вимог статті 160 КАС України, та зазначення належного відповідача у справі, а ухвалою від 10 листопада 2020 року позовну заяву повернув позивачці у зв`язку з неусуненням недоліків позовної заяви.
Третій апеляційний адміністративний суд постановою від 25 травня 2021 року ухвалу судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2020 року залишив без змін.
Не погодившись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, ОСОБА_1 подала касаційну скаргу.
Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду ухвалою від 08 липня 2021 року касаційну скаргу позивачки залишив без руху та надав строк для усунення її недоліків шляхом: подання уточненої касаційної скарги, оформленої відповідно до вимог статті 330 КАС України, із зазначенням судових рішень, які оскаржуються; вимог до суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги; надання примірника касаційної скарги для направлення відповідачу; надання доказів сплати судового збору або зазначення підстав для звільнення скаржника від сплати судового збору; подання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження та надання доказів, які підтверджують дату отримання копії оскаржуваного судового рішення; зазначення підстав касаційного оскарження. 
На виконання вимог ухвали Верховного Суду у складі судді Касаційного адміністративного суду від 08 липня 2021 року скаржниця подала уточнену касаційну скаргу, в якій вона посилалась на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального та матеріального права і просила врахувати той факт, що Третій апеляційний адміністративний суд ухвалою від 30 березня 2021 року, відкриваючи апеляційне провадження в цій справі, звільнив її від сплати судового збору за подання апеляційної скарги. Також позивачка вказала, що з касаційною скаргою звернулась 19 червня 2021 року, тобто в межах строку на касаційне оскарження.
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду ухвалою від 20 вересня 2021 року відмовив у відкритті касаційного провадження з підстави, встановленої частиною другою статті 333 КАС України.
Не погодившись із ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 20 вересня 2021 року, ОСОБА_1 звернулась із заявою до Великої Палати Верховного Суду.
Перевіривши матеріали заяви  ОСОБА_1 , Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про відмову у прийнятті цієї заяви до розгляду з огляду на таке.
У КАС України чітко визначено випадки, у яких перегляд судових рішень (залежно від категорії справи) здійснює саме Велика Палата Верховного Суду, а також підстави такого перегляду в окремих випадках.
Так, відповідно до частини третьої статті 292 КАС України Велика Палата Верховного Суду переглядає в апеляційному порядку судові рішення Верховного Суду, ухвалені ним як судом першої інстанції.
Згідно із частиною четвертою статті 22 КАС України Верховному Суду як суду першої інстанції підсудні справи щодо встановлення Центральною виборчою комісією результатів виборів або всеукраїнського референдуму, справи за позовом про дострокове припинення повноважень народного депутата України, а також справи щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, рішень, дій чи бездіяльності органів, які обирають (призначають), звільняють членів Вищої ради правосуддя, щодо питань обрання (призначення) на посади членів Вищої ради правосуддя, звільнення їх з таких посад, бездіяльності Кабінету Міністрів України щодо невнесення до Верховної Ради України законопроекту на виконання (реалізацію) рішення Українського народу про підтримку питання загальнодержавного значення на всеукраїнському референдумі за народною ініціативою.
Таким чином, Велика Палата Верховного Суду може переглядати в апеляційному порядку виключно судові рішення Верховного Суду, ухвалені ним лише як судом першої інстанції в зазначених вище справах.
Як убачається з надісланих матеріалів,        ОСОБА_1 оскаржує ухвалу Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 20 вересня 2021 року, постановленуза її касаційною скаргою на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2020 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 25 травня 2021 року.
Отже, оскаржувану ухвалу суду постановлено Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду як судом касаційної, а не як судом першої інстанції, що унеможливлює її апеляційне оскарження.
Відповідно до частини першої статті 24 КАС України Верховний Суд переглядає судові рішення місцевих та апеляційних адміністративних судів у касаційному порядку як суд касаційної інстанції.
Чинним процесуальним законом не передбачено можливості оскарження до Великої Палати Верховного Суду судових рішень, постановлених Верховним Судом у складі Касаційного адміністративного суду як судом касаційної інстанції.
Ураховуючи наведені норми КАС України, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про відмову у прийнятті заяви ОСОБА_1 на ухвалу Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 20 вересня 2021 року.
Керуючись статтями 22, 24, частиною третьою статті 292, частиною першою статті 333 КАС України, Велика Палата Верховного Суду
УХВАЛИЛА:
Відмовити у прийнятті заяви ОСОБА_1 на ухвалу Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 20 вересня 2021 року у справі № 207/1887/20 за позовом ОСОБА_1 до держави України в особі Міністерства соціальної політики України про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити дії.
Копію цієї ухвали разом із заявою та доданими до неї матеріалами направити заявниці.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Суддя-доповідач                                                                                                  О. С. Золотніков 
Судді:                                    Т. О. Анцупова                                                       В. С. Князєв
                                               В. В. Британчук                                                     Г. Р. Крет
                                               Ю. Л. Власов                                                           О. Б. Прокопенко
                                               І. В. Григор`єва                                                      Л. І. Рогач
                                               Д. А. Гудима                                                                       О. М. Ситнік
                                               В. І. Данішевська                                                  В. М. Сімоненко
                                               Л. Й. Катеринчук                                                   І. В. Ткач