ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

01 грудня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 280/7652/21	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Мельника В.В. (доповідач),
                               суддів:  Іванова С.М., Чепурнова Д.В.,     
розглянувши в порядку 
письмового провадження
в м. Дніпро апеляційну скаргу                      ОСОБА_1 

на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 27 серпня 2021 року (головуючий суддя – Максименко Л.Я.) про відмову у забезпеченні позову в адміністративній справі

за позовом                                                    ОСОБА_1 

до                                                             Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області

про                                                             визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі – Позивач) звернулась до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області (далі – Відповідач), в якому просила: 
-          визнати протиправним і скасувати наказ Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області від 2 серпня 2021 року № 76-ос щодо зупинення з 02 серпня 2021 року виплати доплати до посадового окладу за вислугу років судді Заводського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 ;
-          зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області проводити нарахування та виплату суддівської винагороди з 02 серпня 2021 року судді Заводського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 на підставі частини 2 статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» з врахуванням щомісячної доплати за вислугу років у розмірі 30 відсотків посадового окладу, у відповідності до наказу в.о. голови Заводського районного суду м. Запоріжжя від 20 червня 2019 року № 4ос.
Разом із позовом подано заяву про забезпечення позову, в якій Позивач просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення дії наказу Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області від 2 серпня 2021 року № 76-ос щодо зупинення з 2 серпня 2021 року виплати доплати до посадового окладу за вислугу років судді Заводського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , до набрання законної сили судовим рішенням в даній справі.
В обґрунтування заяви Позивач вказав, що голова ТУ ДСА Запорізької області при винесенні оскаржуваного наказу діяла поза межами своїх повноважень, тому вказаний наказ підлягає безспірному скасуванню, як очевидно неправомірний, оскільки видання/скасування наказів про встановлення доплат суддям за вислугу років належить до виключної компетенції голови місцевого суду в порядку п. 1 ч. 1. ч. 2 ст. 24 Закону України "Про судоустрій і статус суддів". Зазначив, що подальша дія наказу голови ТУ ДСА України в Запорізькій області від 02 серпня 2021 року про зупинення виплати доплати до посадового окладу за вислугу років може призвести до того, що в разі задоволення судом позовних вимог за результатами розгляду даної адміністративної справи, позивачу доведеться докласти значних зусиль та витрат для відновлення порушеного права, звернення рішення до примусового виконання, тощо, оскільки активна поведінка Відповідача свідчить про можливе ухилення від добровільного виконання судовою рішення. 
Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 27 серпня 2021 року у задоволенні про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову відмовлено.
Ухвала суду мотивована тим, що обрані Позивачем заходи забезпечення позову фактично за своїм змістом є ухваленням рішення без розгляду справи по суті, водночас, зазначене не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, Позивач оскаржив її в апеляційному порядку.
В апеляційній скарзі Позивач, із посиланням на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та задовольнити заяву про забезпечення позову.
Вимоги апеляційної скарги мотивовано, зокрема, тим, що інститут забезпечення адміністративного позову є однією із гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб – позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення, прийнятого в адміністративній справі. Позивач вказує, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити виконання рішення суду. Зупинення дії оспорюваного наказу залишить попередніми відносини між Позивачем та Відповідачем, тобто не призведе до порушення чиїх-небудь прав.
Відповідачем надано відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено, що разом із заявою про забезпечення позову не було надано жодних доказів на підтвердження факту існування підстав для вжиття заходів забезпечення позову.
Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст. 311 КАС України.
Проаналізувавши вимоги та підстави апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла таких висновків.
Відповідно до частини 1 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
За правилами частини 2 статті 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Виходячи з наведених норм в їх сукупності, забезпечення позову має на меті гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі.
При цьому, заходи забезпечення позову повинні відповідати критеріям розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів учасників спірних правовідносин, запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів учасників даного судового процесу та осіб, що не є учасниками судового процесу.
Застосовуючи заходи забезпечення позову, суд має встановити зв`язок між конкретним заходом забезпечення позову і предметом спору, а також встановити, що певний захід забезпечення позову відповідає обраному способу судового захисту, спроможний забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.
Із заяви Позивача про забезпечення адміністративного позову, матеріалів справи не вбачається існування перелічених у статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України підстав для вжиття заходів забезпечення позову.
Відсутні докази на підтвердження того, що невжиття заходів забезпечення позову якимось чином може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.
Позивачем також не надано доказів, що захист його прав стане неможливим без вжиття заходів забезпечення позову, у разі постановлення на його користь судового рішення.
З огляду на викладене, судом першої інстанції обґрунтовано відмовлено у задоволенні заяви про забезпечення позову.
Суд апеляційної інстанції не вбачає наявності порушень норм права при постановленні оскаржуваної ухвали суду.
Враховуючи наведене, апеляційна скарга Позивача підлягає залишенню без задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 243, 311, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 27 серпня 2021 року у справі №280/7652/21 - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженю в касаційному порядку не підлягає.
   
Головуючий - суддя                                                                      В.В. Мельник 

                               суддя                                                                      С.М. Іванов 

                               суддя                                                                      Д.В. Чепурнов