ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2021 року	Львів	Справа № 300/92/21 пров. № А/857/12293/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя                                  Довга О.І.,
суддя                                                       Запотічний І.І.,
суддя                                                     Матковська З.М. 

секретар судового засідання                     Ільченко А.З.

за участю:
позивач                                                   ОСОБА_1 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2021 року (головуючий суддя Мандзій О.П., м.Тернопіль, письмове провадження)  у справі №300/92/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Начальника Генерального штабу Збройних Сил України, Начальника Кадрового центру Збройних сил України, Генерального штабу Збройних Сил України, Кадрового центру Збройних Сил України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання до вчинення дій, 

                                                       В С Т А Н О В И В :

11 січня 2021 року ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 , позивач) звернувся в Івано-Франківський окружний адміністративного суду з позовом до начальника Генерального штабу Збройних Сил України (далі – відповідач 1), начальника Кадрового центру Збройних Сил України (далі – відповідач 2), в якому просив:
-          визнати протиправною бездіяльність начальника Генерального штабу Збройних Сил України в ненаданні відповіді на звернення ОСОБА_1 від 30.11.2020 року;
-          визнати протиправними дії начальника Кадрового центру Збройних Сил України щодо розгляду скарги ОСОБА_1 від 30.11.2020 року;
-          зобов`язати начальника Генерального штабу Збройних Сил України розглянути скаргу ОСОБА_1 від 30.11.2020 року по суті.
В обґрунтування позовних вимог позивач покликався на те, що звернувся із скаргою до начальника Генерального штабу Збройних Сил України про призначення службового розслідування за фактом підготовки, подання до Офісу Президента України відповідних документів на присвоєння начальнику управління Генерального штабу Збройних Сил України полковнику юстиції Юрію Боброву почесного звання "Заслужений юрист України". Необхідність проведення службового розслідування позивач мотивував тим, що відповідно до ч.9 ст.56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя до звільнення з посади або припинення його повноважень не може бути нагороджений державними нагородами, а також будь-якими іншими нагородами, відзнаками, грамотами. Разом з тим, позивач зазначив, що відповідь на свою скаргу отримав не від начальника Генерального штабу Збройних Сил України, який має право ініціювати проведення службового розслідування щодо підлеглих йому військовослужбовців в силу наказу Міністерства оборони України від 15.03.2004 року №82, а від начальника Кадрового центру Збройних Сил України, який немає відповідних повноважень на вирішення поставленого питання.
Відповідно до розпорядження Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 04.02.2021 року №01-12.01/01/21 матеріали адміністративної справи №300/92/21 передано на розгляд до Тернопільського окружного адміністративного суду, яким 01 березня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. 
Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2021 року у задоволені позову відмовлено.
Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції дійшов висновку про те, що порушене позивачем у скарзі, на ім`я начальника Генерального штабу Збройних Сил України, питання про призначення службового розслідування може бути доручене підпорядкованим посадовим (службовим) особам, а тому ознаки бездіяльності та протиправності у діях відповідачів відсутні.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, покликаючись на порушення норм матеріального та процесуального права ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити.
Доводи апеляційної скарги фактично відповідають доводам апеляційної скарги щодо підстав та предмету позову.
У відповідь на апеляційну скаргу Кадровий центр Збройних Сил України та начальник Кадрового центру Збройних Сил України, Генеральний штаб Збройних Сил України та начальник Генерального штабу Збройних Сил України надіслали відзиви, в яких заперечують щодо вимог ОСОБА_1 , просять у задоволенні його вимог відмовити. У своїх відзивах покликаються на схожі за змістом доводи, які зводяться до того, що начальник Генерального штабу Збройних Сил України своїм рішенням визначив належність скарги ОСОБА_1 до компетенції Головного управління персоналу Генерального штабу Збройних Сил України, у підпорядкуванні якого перебуває Кадровий центр Збройних Сил України, та доручив опрацювати порушене заявником питання за встановленим порядком і надати йому відповідь у визначений законодавством термін. З відповіді відповідача 2 від 21.12.2020 року №321/кц/126ВикЗВГ видно, що підстав для призначення службового розслідування немає, а тому доводи позивача є надуманими. Також у відзивах наголошено на тому, що позивач у скарзі та позовній заяві покликався на нормативно-правовий акт, який втратив чинність на підставі наказу Міністерства оборони України від 21.11.2017 року №608, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 13.12.2017 року за №1503/31371.
Позивач у судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримує, просить скаргу задовольнити з мотивів, викладених у скарзі
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга  задоволенню не підлягає.
Як встановлено судом 30.11.2020 року ОСОБА_1 звернувся до начальника Генерального штабу Збройних Сил України із скаргою про призначення службового розслідування за фактом підготовки, подання до Офісу Президента України відповідних документів на присвоєння начальнику управління Генерального штабу Збройних Сил України полковнику юстиції Юрію Боброву почесного звання «Заслужений юрист України». Необхідність проведення службового розслідування позивач мотивував тим, що відповідно до ч.9 ст.56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя до звільнення з посади або припинення його повноважень не може бути нагороджений державними нагородами, а також будь-якими іншими нагородами, відзнаками, грамотами.
Відповідно до доручення начальника Адміністративного управління Генерального штабу Збройних Сил України №Д-9300 від 07.12.2020 року начальник Генерального штабу Збройних Сил України доручив полковнику ОСОБА_2 опрацювати порушене питання відповідно до вимог чинного законодавства та за результатами розгляду надати відповідь заявнику встановленим порядком у визначений законодавством термін.
Згідно з дорученням начальника Головного управління персоналу Генерального штабу Збройних Сил України №Д-582 від 10.12.2020 року опрацювати порушене питання встановленим порядком, відповідно до вимог чинного законодавства, та надати відповідь заявнику встановленим порядком у визначений законодавством термін доручено  полковнику Вороніну Й.О.
У Кадровому центрі Збройних Сил України, за дорученням, розглянуто скаргу від 30.11.2020 року стосовно призначення службового розслідування за фактом подання до Офісу Президента України відповідних документів на присвоєння полковнику юстиції Юрію Боброву почесного звання «Заслужений юрист України» та надано відповідь від 21.12.2020 року №321/кц/126ВикЗВГ, підписану начальником Кадрового центру Збройних Сил України Вороніним Й.О.
Зазначена вище відповідь отримана ОСОБА_1 , що ним не заперечуються, проте, на думку позивача, його скарга розглянута неуповноваженою особою – начальником Кадрового центру Збройних Сил України, а не начальником Генерального штабу Збройних Сил України, до якого було адресована дана скарга.
Перевіряючи правильність висновків суду першої інстанції апеляційний суд враховує наступні міркування.
Закон України «Про звернення громадян» від 02.10.1996 року № 393/96 (далі – Закон №393/96) регулює питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів. Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.
Відповідно до ч.1 ст.1 Закону №393/96 громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення. 
Положеннями ст.3 Закону №393/96 визначено, що під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.
Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.
Згідно з ч.1 ст.5 Закону №393/96 звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.
Відповідно до ч.1, 3 ст.15 Закону №393/96 органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).
Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.
Таким чином, звернення громадян повинен розглядати той орган, до компетенції якого належить вирішення порушених у цих зверненнях питань.
Скарга на дії чи рішення органу державної влади, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, об`єднання громадян, засобів масової інформації, посадової особи подається у порядку підлеглості вищому органу або посадовій особі, що не позбавляє громадянина права звернутися до суду відповідно до чинного законодавства, а в разі відсутності такого органу або незгоди громадянина з прийнятим за скаргою рішенням - безпосередньо до суду (ст.16 Закону № 393/96-ВР).
Водночас, відповідно до Закону України «Про звернення громадян», Інструкції з діловодства за зверненнями громадян в органах державної влади і місцевого самоврядування, об`єднаннях громадян, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форм власності, в засобах масової інформації, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 14.04.1997 року №348, Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та з метою організації роботи зі зверненнями громадян, їх прийому в системі Міністерства оборони України, наказом Міністерства оборони України від 28.12.2016 року №735, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 23.01.2017 року за №94/29962, затверджено Інструкцію про організацію розгляду звернень та проведення особистого прийому громадян у Міністерстві оборони України та Збройних Силах України (далі – Інструкція №735).
У п.6 розд.І Інструкції №735 визначено, що усі звернення громадян, що надходять до Міністерства оборони України, органів військового управління, військових частин, підлягають обов`язковій класифікації за встановленими статтею 3 Закону України "Про звернення громадян" їх видами, а саме: пропозиції (зауваження), заяви (клопотання), скарги. Подальший розгляд пропозицій, заяв та скарг громадян проводиться з урахуванням особливостей, установлених статтями 14, 15 та 16 зазначеного Закону.
Згідно з п.2 розд.2 Інструкції №735 письмові звернення громадян, оформлені належним чином і подані в установленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю, первинному розгляду та реєстрації з метою визначення їх належності до компетенції відповідного органу військового управління та призначення за ними конкретного виконавця.
Первинний розгляд письмових звернень громадян проводиться керівниками органів військового управління або їх заступниками відповідно до їх повноважень.
Відповідно до п.5 розд.2 Інструкції відповідь за результатами розгляду звернень в обов`язковому порядку дається тим органом військового управління, військовою частиною, які отримали ці звернення і до компетенції яких входить вирішення порушених у зверненнях питань, за підписом керівника, командира або осіб, які виконують його обов`язки згідно з письмовим наказом.
Як підтверджується матеріалами справи 30.11.2020 року позивач звернувся до начальника Генерального штабу Збройних Сил України із скаргою про призначення службового розслідування за фактом підготовки, подання до Офісу Президента України відповідних документів на присвоєння начальнику управління Генерального штабу Збройних Сил України полковнику юстиції Юрію Боброву почесного звання "Заслужений юрист України".
Начальник Генерального штабу Збройних Сил України своїм рішенням, визначив належність скарги до компетенції Головного управління персоналу Генерального штабу Збройних Сил України, у підпорядкуванні якого перебуває Кадровий центр Збройних Сил України, та доручив опрацювати порушене питання встановленим порядком і надати відповідь заявнику у визначений законодавством термін
У Кадровому центрі Збройних Сил України за дорученням розглянуто скаргу від 30.11.2020 року стосовно призначення службового розслідування за фактом подання до Офісу Президента України відповідних документів на присвоєння полковнику юстиції Юрію Боброву почесного звання "Заслужений юрист України" та надано відповідь від               21.12.2020 року №321/кц/126ВикЗВГ, підписану начальником Кадрового центру Збройних Сил України Вороніним Й.О.
Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг визначає Дисциплінарний статут Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24.03.1999 року №551-XIV, відповідно до ст.84 якого прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.
Відповідно до п.1 та 2 розд.ІІІ Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 року №608, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 13.12.2017 року за №1503/31371, рішення про призначення службового розслідування приймається командиром (начальником), який має право видавати письмові накази та накладати на підлеглого дисциплінарне стягнення.
Міністр оборони України, Головнокомандувач Збройних Сил України, начальник Генерального штабу Збройних Сил України, командувачі видів (сил), окремих родів військ Збройних Сил України, інших органів військового управління можуть призначати службові розслідування безпосередньо або доручати їх проведення (призначення) підпорядкованим посадовим (службовим) особам.
Отже, порушене позивачем у скарзі, на ім`я начальника Генерального штабу Збройних Сил України, питання щодо призначення службового розслідування може бути дорученим підпорядкованим посадовим (службовим) особам.
У взаємозв`язку з наведеним, суд відзначає, що у спірних правовідносинах має місце визначення начальником Генерального штабу Збройних Сил України відповідного органу військового управління та призначення конкретного виконавця, за дорученням якого у Кадровому центрі Збройних Сил України і було розглянуто скаргу та надано відповідь від 21.12.2020 року.
Крім того, покликання позивача у позові на наказ Міністерства оборони України від 15.03.2004 року №82 суд вважає безпідставними, оскільки такий нормативно-правовий акт втратив чинність на підставі наказу Міністерства оборони України від 21.11.2017 року №608, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 13.12.2017 року за №1503/31371.

Таким чином суд першої інстанції вірно констатовано, що розгляд скарги позивача від 30.11.2020 року уповноваженою особою.

За наведених міркувань колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і  закон, який їх регулює.

Доводи апеляційної скарги за своїй змістом жодним чином не спростовують висновки суду першої інстанції, оскільки є поєднанням доводів позовної заяви, яким було надано оцінку судом першої інстанції, а також доводів, які за своїм змістом стосуються припущень щодо обставин справи, які не мають жодного відношення до спору, який розглядається у цій справі. Статтею 316 КАС України  передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України перерозподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 229,308,312,315,316,321,322,325,328,329 КАС України, суд, -

                                            П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2021 року у справі №300/92/21 –без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя	 	О. І. Довга 	
судді	 	І. І. Запотічний 	
 	 	З. М. Матковська  	
Повне судове рішення складено 15.11.2021