УХВАЛА

07 грудня 2021 року 
Київ
справа №9901/501/21
адміністративне провадження №П/9901/501/21
Суддя Верховного Суду у Касаційному адміністративному суді     Мацедонська В.Е.,
розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) до Президента України про зобов`язання вчинити певні дії, 
УСТАНОВИВ:
03 грудня 2021 року ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) подала до Верховного Суду, як до суду першої інстанції, позовну заяву, в якій просить (дослівно):
« Зобов`язати Президента України, як представника України, на виконання повноважень гарантій захисту Україною, у тому числі і моїх прав та свобод, на виконання вимог п. 1 ст. 19 Конституції України та п. 2 ст.14 ЦК України, п. 1 ст. 19 Конституції України, п. 3 ст. 5, 178 , 316, 317, 319, 377, 381, 1218 , п. 2 ст. 1225, п. 3 ст. 1296 ЦК України, вчинити гарантії негайного усунення перешкод у здійсненні мною права користування та розпорядження моїм нерухомим спадковим майном шляхом винесення рішення про вчинення гарантій переходу речових прав на земельні ділянки, на яких розміщене моє спадкове нерухоме майно, до мене по праву переходу до мене прав власності на нерухоме спадкове майно, яке розміщене на цих земельних ділянках, а саме:
1.          об`єктів нерухомого спадкового майна садибного типу, зареєстровані ЗА МНОЮ відповідно до реєстраційного номеру об`єкта нерухомого майна : 104840732106, у склад якого входять набуті мною по праву спадкування 7/10 частин житлового будинку, будівлі та споруди, які розміщені на присадибній земельній ділянці площею 0.06 га у АДРЕСА_1 , права безкоштовного постійного користування якою були набуті у 1986 році за законодавством УССР ОСОБА_3 (спадкодавцем мого спадкодавця ОСОБА_6 );
2.          об`єктів мого нерухомого спадкового майна, зареєстровані ЗА МНЮЮ відповідно до реєстраційного номеру об`єктів нерухомого майна: 393336432106, у склад якого 
входить набутий мною по праву спадкування житловий будинок, будівлі та споруди, які розміщені на присадибній земельній ділянці площею 0.12 га у АДРЕСА_2 , права безкоштовного постійного користування якою були набуті у 1947 році за законодавством УССР ОСОБА_5 (спадкодавцем мого спадкодавця ОСОБА_6 );
та для цього у винесеному рішенні ( УКАЗІ ПРЕЗИДЕНТА) за результатом розгляду моїх заяв про створення перешкод моєму володінню речовими правами на нерухоме спадкове майно, вчинену органами державної влади та самоврядування,:
1.          Зобов`язати органи державної влади та делеговані на вчинення державної реєстрації юридичні особи БЕЗ РІШЕНЬ ОРГАНІВ САМОВРЯДУВАННЯ про розпорядження земельними ділянками, на яких розміщене нерухоме майно, зареєстроване за приватними особами, у тому числі за мною, щодо земельних ділянок, на яких розміщені за приватними особами житлові будинки, споруди чи будівлі, зареєстровані у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, вчиняти державну реєстрацію цих земельних ділянок виключно за власниками цих будинків чи,( або) будівель та споруд, у тому числі за мною, з підстав реєстрації мого нерухомого спадкового майна:
-          відповідно до реєстраційного номеру об`єктів нерухомого майна: 393336432106 та
-          відповідно до реєстраційного номеру об`єктів нерухомого майна: 104840732106;
2.          На виконання вимог законів: п. 1 ст. 19 Конституції України та п. 2 ст. 14 ЦК України, п. 1 ст. 19 Конституції України, п. 3 ст. 5, 178, 316, 317, 319, 377, 381, 1218 , п. 2 ст. 1225, п. 3 ст. 1296 ЦК України, заборонити органам державної влади та делегованим на вчинення державної реєстрації юридичним особам вчиняти державну реєстрацію речових прав на земельні ділянки, на яких розміщені житлові будинки, будівлі чи споруди, зареєстровані за фізичними особами у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, на підставі рішень органів самоврядування про передачу цих земельних ділянок у оренду, чи про передачу у приватну власність за державною безоплатною приватизацією, чи про продаж земельних ділянок, на яких розміщені об`єкти приватного нерухомого майна, зареєстровані у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, у тому числі вчиняти державну реєстрацію земельних ділянок, з підстав розпорядження Броварською міською радою земельними ділянками, які знаходяться за адресами: у м Бровари Київської області, на вул. Седова, 22 та у АДРЕСА_1 , та на яких розміщене, зареєстроване за мною нерухоме майно:
-          відповідно до реєстраційного номеру об`єктів нерухомого майна: 393336432106 та
-          відповідно до реєстраційного номеру об`єктів нерухомого майна: 104840732106;
3.          Зобов`язати Кабінет Міністрів України на виконання своїх повноважень ГОЛОВНОГО ВИКОНАВЧОГО ОРГАНУ ВЛАДИ, який має повноваження створення правових механізмів ВИКОНАННЯ ЗАКОНІВ УКРАЇНИ, у тому числі встановлених Перехідними положеннями Земельного Кодексу України, ст. ст. 3, 8, 13, 14, 22, Конституції України, ст. 3 ЗУ « Про державну реєстрацію», п. 1 ст. 19 Конституції України та п. 2 ст. 14 ЦК України, п. 1 ст. 19 Конституції України, п. 3 ст. 5, 178 , 316, 317, 319, 377, 381, 1218 , п. 2 ст. 1225, п. 3 ст. 1296 ЦК України, ст. 120 ЗК України привести свої нормативно - правові акти у відповідність дії законів України та за результатами приведення яких у відповідність законам України за ВСІМА ВЛАСНИКАМИ ЖИТЛОВИХ БУДИНКІВ ( окрім багатоквартирних), та у тому числі за мною, будуть зареєстровані речові права на земельні ділянки, на яких розміщене нерухоме майно, зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, 
- відповідно до реєстраційного номеру об`єктів нерухомого майна: 393336432106 та 
- відповідно до реєстраційного номеру об`єктів нерухомого майна: 104840732106;
4.          Зобов`язати Верховну Раду України на виконання своїх повноважень контролю за виконанням Кабінетом Міністрів України своїх повноважень виконання законів України та створення Кабінетом Міністрів України дійових правових механізмів захисту тих прав особи, які встановлені цими законами України та міжнародними угодами, за ст. ст. 13, 17 Європейської конвенції з прав людини, забезпечити перехід, у тому числі до мене, та до власників приватного нерухомого майна, яке зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, речових прав на земельні ділянки , на яких розміщене це приватне нерухоме майно, шляхом державної реєстрації цих земельних ділянок за цими власниками нерухомого майна, у тому числі мого спадкового нерухомого майна, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.» 
Перевіряючи позовну заяву на відповідність вимогам процесуального закону в частині позовних вимог, Суд дійшов висновку про залишення її без руху з огляду на те, що вона не відповідає вимогам статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Згідно з пунктами 4 і 5 частини п`ятої статті 160 КАС України у позовній заяві зазначаються: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.
Під змістом позовних вимог розуміються запропоновані позивачем способи захисту свого публічного права, свободи чи інтересу, а обставинами, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, є конкретні юридичні факти, з настанням яких суб`єкти публічного права вступають з фізичними чи юридичними особами у спірні правовідносини. Позовні вимоги і обставини в їх обґрунтування мають викладатися лаконічно, чітко, зрозуміло, з використанням прийнятої юридичної термінології.
Викладення позовних вимог у позовній заяві та обставин на їх обґрунтування формує предмет і підстави позову, і, як наслідок, визначає предмет доказування у справі.
Відповідно до частини четвертої статті 22 КАС України, частини першої статті 266 КАС України Верховний Суд як суду першої інстанції розглядає адміністративні справи щодо: 1) законності (крім конституційності) постанов Верховної Ради України, указів і розпоряджень Президента України; 2) законності дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) законності актів Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 4) законності рішень Вищої ради правосуддя, ухвалених за результатами розгляду скарг на рішення її Дисциплінарних палат; 5) законності бездіяльності Кабінету Міністрів України щодо невнесення до Верховної Ради України законопроекту на виконання (реалізацію) рішення Українського народу про підтримку питання загальнодержавного значення на всеукраїнському референдумі за народною ініціативою.
З позовної заяви вбачається, що позивачем в якості відповідача визначено Президента України. Разом з тим, позовні вимоги стосуються зобов`язання Кабінету Міністрів України, Верховної Ради України та органів державної влади виконати свої повноваження та привести свої нормативно-правові акти у відповідність дії законів України; контролю над виконанням повноважень.
Також, з позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) не сформульовано зміст позовних вимог відповідно до статті 266 КАС України, не вказано, які конкретно дії чи бездіяльності, на її думку, є протиправними, і не наведено обґрунтувань їх протиправності та чітко визначеного суб`єкта владних повноважень, позовні вимоги визначені у спосіб, що унеможливлює встановлення їх конкретного змісту та визначення способу відновлення права, за захистом якого звернулась позивачка. 
Також, заявляючи вимоги про приведення своїх нормативно-правових актів у відповідність дії законам України, позивач не зазначила, які конкретно нормативно-правові акти, в якій частині та якого органу вона вважає такими, що не відповідають законам України.
Вимоги позивача не відповідають наведеним приписам норм процесуального права і позбавляють Верховний Суд можливості встановити дійсний зміст і суть правовідносин, що виникли між позивачем та відповідачем. Тобто, слід зазначити, що зміст заявлених позовних вимог та їх обґрунтування дають підстави для висновку, що позивачка фактично просить зобов`язати Президента України та Верховну Раду України на вчинення дій щодо негайного усунення перешкод у здійсненні позивачкою права користування та розпорядження її нерухомим спадковим майном, вчинити дії щодо реєстрації земельних ділянок, на яких знаходиться нерухоме майно позивачки та зобов`язання Верховної Ради України здійснити контроль за виконанням своїх повноважень Кабінетом Міністрів України. 
Вичерпний перелік повноважень Верховної Ради України визначено Конституцією України, зокрема статтею 85.
У вказаній статті відсутня норма, що наділяє Верховну Раду України повноваженнями, що стосуються вчинення дій щодо усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження нерухомим спадковим майном фізичної особи.  
Суд звертає увагу позивачки на те, що її абстрактні міркування, припущення з посиланням на норми чинного законодавства не можна вважати належним обґрунтуванням позовних вимог.
За таких обставин, оскільки ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) не зазначає, в чому полягає порушення її особистих прав, свобод та інтересів з боку відповідачів в межах їх повноважень та, відповідно, відсутнє правове обґрунтування позовних вимог у цій частині, що не узгоджується зі змістом позовних вимог і повноваженнями суду, наведеними в частині першій статті 5 і частині четвертій статті 266 КАС України, позовну заяву слід залишити без руху.
При цьому, позивачці необхідно викласти обставини, якими вона обґрунтовує кожну зі своїх позовних вимог.
Суд також звертає увагу позивачки на те, що частина позовних вимог заявлені до органів державної влади, які Верховним Судом як судом першої інстанції не розглядаються, тому у позові ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) необхідно чітко та конкретно сформулювати зміст позовних вимог окремо до Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України та зазначити які саме дії мають вчинити конкретні  органи державної влади, навести обґрунтування з цього приводу, а також зазначити, які конкретно дії в межах наданих суду повноважень необхідно вчинити для відновлення порушених прав позивачки.
Згідно з пунктами 9 частини п`ятої статті 160 КАС України у позовній заяві зазначаються: у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.
Також, відповідно до пункту 11 частини 5 статті 160 КАС України у позовній заяві зазначаються власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.
Натомість позивачкою не викладено обгрунтування порушення оскаржуваними рішеннями прав, свобод та інтересів позивачки та не надано власне письмове підтвердження про те, що нею не подано іншого позову до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.
Крім цього, згідно з частиною третьою статті 161 КАС України  до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Порядок та розмір сплати судового збору визначений    Законом України "Про судовий збір"  від 8 липня 2011 року № 3674-VI.
Підпунктом 1 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір"  встановлено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою встановлюється ставка судового збору у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу.
За правилами частини 1  статті 4 Закону України "Про судовий збір"  судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" установлено у 2021 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2021 року - 2270,00 гривні.
А тому позивачці необхідно сплатити судовий збір у розмірі 3 632,00 грн. (за кожну вимогу немайнового характеру 908,00 грн.), а у разі зміни чи уточнення позовних вимог - у розмірі, визначеному законом.
Судовий збір за подання позовної до Верховного Суду сплачується шляхом внесення або перерахування коштів за реквізитами:
Реквізити для сплати судового збору:         Отримувач коштів         ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102,         код отримувача (код за ЄДРПОУ)          37993783,         банк отримувача         Казначейство України (ЕАП),         рахунок отримувача         31219207026007,         код банку отримувача (МФО)         899998,         номер рахунку отримувача (стандарт IBAN)         UA288999980313151207000026007,         код  класифікації доходів бюджету  22030102,         найменування податку, збору, платежу         судовий збір (Верховний Суд, 055),         символ звітності банку         207,         призначення платежу         *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), ВЕРХОВНИЙ СУД Касаційний адміністративний суд, номер справи, у якій сплачується судовий збір.
Відповідно до частин 1, 2 статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Отже, позивачці необхідно привести позовну заяву у відповідність до вимог статей 160, 161 КАС України, з урахуванням положень статті 266 КАС України. 
У зв`язку з наведеним та з урахуванням приписів частини першої статті 169 КАС України, Суд залишає позовну заяву без руху з наданням ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) строку для усунення недоліків шляхом складання та подання нової позовної заяви за кількістю учасників справи із зазначенням змісту позовних вимог і викладу обставин, якими позивачка обґрунтовує свої вимоги; зазначенням та наданням доказів, що підтверджують вказані обставини; обгрунтуванням порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивачки; власного письмового підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав; документа про сплату судового збору в розмірі, визначеному законом.
Керуючись статтями 169, 248, 264, 266 КАС України,
УХВАЛИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) до Президента України про зобов`язання вчинити певні дії - залишити без руху.
Надати позивачці строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви у спосіб, зазначений у мотивувальній частині ухвали.
Роз`яснити, що в разі невиконання вимог цієї ухвали у встановлений судом строк, позовна заява буде повернута.
Ухвала набирає законної сили з дати її прийняття та не оскаржується.

Суддя Верховного Суду                                                                          В. Е. Мацедонська