ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

09 грудня 2021 року 	м.Суми	

Справа №585/2335/21 
Номер провадження 22-ц/816/1672/21

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),
суддів -          Кононенко О. Ю. ,  Філонової Ю. О. 
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 11 жовтня 2021 року, ухвалене у складі судді Шульги В.О. у м. Ромни Сумської області, у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Роменської міської ради Сумської області  про відшкодування моральної шкоди,
                                                         в с т а н о в и в :
У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про відшкодування моральної шкоди.
Свої вимоги мотивував тим, що він звернувся до відповідача із запитом про надання публічної інформації щодо наявних на території населеного пункту вільних земельних ділянок, що можуть бути використані під забудову жилого будинку, господарських будівель і споруд. Відповідач не надав відповідь на запит про отримання інформації.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 14 червня 2021 року у справі 480/3277/21 визнано протиправною бездіяльність виконавчого комітету Роменської міської ради Сумської області щодо ненадання публічної інформації за запитом від 03 березня 2021 року. Зобов`язано виконавчий комітет Роменської міської ради Сумської області розглянути запит від 03 березня 2021 року про надання публічної інформації.
Бездіяльністю відповідача йому була завдана моральна шкода, яка полягала у стражданні та приниженні, викликала негативні емоції, погане самопочуття, пригнічений настрій.
Зазначає, що завдана моральна шкода спричинила йому негативні переживання, стан постійної психоемоційної напруги, важкість виконання повсякденних обов`язків, тимчасову відірваність від активного суспільно-політичного життя громади міста, знижений і нестійкий настрій, нервозність, дратівливість, порушення сну, гіпертонічні кризи, побоювання про майбутній стан здоров`я. Моральні страждання підсилювались також тим, що він має інвалідність 2 групи, є учасником бойових дій.
Розрахунок моральної шкоди позивач здійснив за кожен місяць порушеного права у розмірі мінімальної заробітної плати. Зазначив, що відповідач повинен був надати інформацію в березні 2021 року, станом на липень 2021 року минуло 5 місяців, однак відповідач не надав доступ до публічної інформації.
Посилаючись на вказані обставини, просить стягнути з виконавчого комітету Роменської міської ради Сумської області на свою користь моральну шкоду в сумі 30000 грн.
Роменський міськрайонний суд Сумської області рішенням від 11 жовтня 2021 року відмовив у задоволенні позову.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм матеріального права, просить скасувати рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 11 жовтня 20201 року у даній справі та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не врахував, що протиправними діями виконкому Роменської міської ради йому завдано моральних страждань, при цьому надав неправильну оцінку доводам позивача. Вказує, що судом не враховано всю сукупність характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей, ступеня вини відповідача, а також урахування інших обставин, які мають істотне значення. Зокрема те, що він є учасником бойових дій, та в силу законних сподівань на пільгу визначену законодавством на першочергове отримання земельної ділянки – на реалізацію цього права і було подано запит з метою отримання інформації про вільні земельні ділянки, які можна використати під будівництво. Окрім цього стверджує, що суд не врахував практику Європейського суду з прав людини та порушив право забезпечення інформацією осіб з інвалідністю.
Письмового відзиву на апеляційну скаргу в установлений апеляційним судом строк відповідач не подав.
Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до положень ст. 369 ЦПК України, за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
За змістом частини 4 статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
У справі, яка переглядається, суд першої інстанції встановив, що рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 14 червня 2021 року у справі №480/3277/21, позовні вимоги ОСОБА_1 до Виконкому Роменської міськради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії задоволено частково. Зобов`язано відповідача повторно направити ОСОБА_1 відповідь на його запит від 03 березня 2021 року про надання публічної інформації. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено. 
При цьому у справі №480/3277/21 позивач звернувся до суду з позовом у якому просив визнати протиправною бездіяльність виконавчого комітету щодо ненадання публічної інформації за запитом від 03 березня 2021 року; визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо недотримання встановленого законом п`ятиденного строку надання інформації на запит; зобов`язати виконавчий комітет розглянути запит від 03 березня 2021 року про надання публічної інформації щодо наявності на території м. Ромни вільних земельних ділянок, що можуть бути використані під забудову жилого будинку, господарських будівель і споруд. 
Адміністративний суд дійшов висновку про те, що неможливо стверджувати про протиправну бездіяльність відповідача щодо ненадання публічної інформації за запитом від 03 березня 2021 року, оскільки на підтвердження виконання своїх зобов`язань з надання публічної інформації відповідачем надано до суду лист від 16 березня 2021 року № 1099. 
Проте виконкомом не було надано до суду жодних доказів направлення або отримання позивачем вказаного листа. 
Виходячи з встановлених обставин адміністративний суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача про визнання протиправною бездіяльності відповідача при розгляді запиту з мотивів, наведених у позовній заяві, задоволенню не підлягають. Також не підлягає задоволенню вимога зобов`язати відповідача розглянути запит від 03 березня 2021 року, оскільки відповідно до листа відповідача від 16 березня 2021 року № 03-27/1099 вказаний запит був розглянутий. Водночас, з метою дотримання прав позивача, визначених Законом України «Про доступ до публічної інформації», суд зобов`язав відповідача повторно надіслати на адресу позивача відповідь на його запит від 03 березня 2021 року про надання публічної інформації. 
В частині вимог позивача про визнання протиправної бездіяльності виконкому щодо недотримання встановленого законом п`ятиденного строку надання інформації на запит суд зазначив, що запит був отриманий відповідачем 09 березня 2021 року, а лист-відповідь датований 16 березня 2021 року, тобто відповідь надано позивачу на п`ятий робочий день з дня отримання вказаного запиту, не враховуючи вихідні дні.
За встановлених обставин, відмовляючи у задоволення позову про відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не надав доказів на підтвердження неправомірності дій відповідача, в наслідок, яких позивачу було спричинено моральну шкоду.
Колегія суддів погоджується з висновками місцевого суду про відмову у задоволенні позову, так як суд дійшов його правильно встановивши фактичні обставини справи, з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Статтею 56 Конституції України гарантовано право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.
Згідно з частинами 1, 2 статті 19 Закону України «Про доступ до публічної інформації»  запит на інформацію – це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.
Розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту (ч. 1 ст. 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації»).
Відповідно до пункту 6 частини 1 та частини 2 статті 24 Закону України «Про доступ до публічної інформації» відповідальність за порушення законодавства про доступ до публічної інформації несуть особи, винні у вчиненні несвоєчасного надання інформації. Особи, на думку яких їхні права та законні інтереси порушені розпорядниками інформації, мають право на відшкодування матеріальної та моральної шкоди в порядку, визначеному законом.
Відповідно до частини 1 статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Пунктами 2, 4 частини 2 статті 23 ЦК України встановлено, що моральна шкода полягає: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Частинами 3, 5 статті 23 ЦК України передбачено, що якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно із статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
В силу частини 1 статті 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.
З огляду на зазначені норми матеріального права та встановлені у справі обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивачем не доведено належними допустимими доказами факту порушення його права на доступ до публічної інформації, доводи ОСОБА_1 про невідповідність дій відповідача вимогам чинного законодавства є безпідставними, а отже правові підстави для задоволення позовних вимог про відшкодування моральної шкоди відсутні.
Згідно з частиною 3 статті 12, частиною 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Однак, позивачем всупереч зазначеним вимогам процесуального закону не було надано суду жодних доказів того, які б свідчили про незаконність дій відповідача, внаслідок яких позивачу були б завдані моральні страждання.
Матеріалами справи підтверджується, що відповідач діяв з дотриманням вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації», отримавши 09 березня 2021 року запит ОСОБА_1 на п`ятий робочий день - 16 березня 2021 року надав відповідь на запит. 
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 19050 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.
Таким чином колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не містять нових даних, які б давали підстави для скасування чи зміни ухваленого рішення. Правильно встановивши фактичні обставини справи, суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Відповідно до положень п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відносяться до малозначних справ.
Враховуючи, що ціна позову складає 30000 грн, дана справа є малозначною, а тому касаційному оскарженню відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягає.
Керуючись ст. ст. 367, 369, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд
                                                           п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 11 жовтня 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий -                                                                                О.І. Собина

Судді:                                                                                             О.Ю. Кононенко

Ю.О. Філонова