ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

07 грудня 2021 року 	м.Суми	

Справа №591/992/20 
Номер провадження 22-ц/816/1709/21

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),
суддів -          Кононенко О. Ю. ,  Ткачук С. С. 
з участю секретаря судового засідання – Кияненко Н.М.,

у присутності :
позивача ОСОБА_1 та його представника – адвоката Ейсмонт Марини Олексіївни,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , яка подана його представником – адвокатом Ейсмонт Мариною Олексіївною, на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 14 вересня 2021 року, ухвалене у складі судді Сидоренко А.П. у м. Суми, повне судове рішення складено 21 вересня 2021року,
у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про стягнення матеріальної шкоди, 

                                                         в с т а н о в и в :

У лютому 2020 року ОСОБА_1 пред`явив позов до Держави Україна в особі Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про стягнення матеріальної шкоди. 
Свої вимоги мотивував тим, що 11 жовтня 2019 року він придбав Пакетний тур до Китаю (о. Хайнань) на вісім ночей (з 14 жовтня 2019 року по 22 жовтня 2019 року) вартістю 11100 грн, отримав квиток на чартерний рейс літака PS7877 з датою вильоту 14 жовтня 2019 року о 6:00 год.
14 жовтня 2019 року уповноваженою особою підрозділу охорони державного кордону було прийнято рішення про відмову позивачу в перетинанні державного кордону України з підстав наявності в базі даних Державної прикордонної служби України відомостей про тимчасове обмеження у праві виїзду останнього з України, в рамках здійснення відносно останнього виконавчого провадження.
З метою вирішення питання стосовно підстав встановлення тимчасового обмеження, ОСОБА_1 звернувся до начальника Зарічного відділу державної виконавчої служби м. Суми.
У відповідь на запит, Зарічний відділ державної виконавчої служби міста Суми надіслав супровідним листом від 28 жовтня 2019 року № 2/76997 постанову про результати перевірки виконавчого провадження від 28 жовтня 2019 року, зміст якої підтверджує відсутність у ОСОБА_1 заборгованості зі сплати аліментів, встановлено невідповідність дій державного виконавця вимогам Закону України «Про виконавче провадження», зобов`язано державного виконавця зняти обмеження у праві виїзду боржника за межі України. 
Розмір матеріальної шкоди, завданої позивачу неправомірними діями Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми, становить 11712,00 грн., з яких: вартість туристичних послуг – 11100 грн, вартість квитків на автобус за маршрутом Суми-Бориспіль-Суми за №№9691196, 976886 - 500,00 грн, вартість таксі по місту до автобусу (маршрутного таксі) – 59 грн та 53 грн.
Посилаючись на зазначені обставини, остаточно уточнивши позовні вимоги, ОСОБА_1 просив суд стягнути з держави Україна в особі Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) на свою користь шляхом списання у безспірному порядку з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України через Державну казначейську службу України 11712 грн в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої неправомірними діями Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), витрати по сплаті судового збору та витрати на професійну правничу допомогу.
Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 14 вересня 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, порушення судом норм процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.
Апеляційна скарга мотивована незгодою з оцінкою судом доказів у справі та висновком суду першої інстанції щодо недоведеності позивачем факту вчинення державним виконавцем протиправних дій (бездіяльності), які призвели до майнових втрат позивача. Позивач звертає увагу на ту обставину, що законодавством не встановлено обов`язку підтверджувати протиправність дій окремим судовим рішенням, ці обставини можуть бути встановлені в даному судовому процесі. Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 12 березня 2019 року по справі №920/715/17, від 27 березня 2020 року по справі №915/935/18. Стверджує, що у матеріалах справи наявні достатні докази на підтвердження підстав заявленого позову.
Письмового відзиву на апеляційну скаргу відповідач в установлений судом строк не подав.
Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1 та його представника – адвоката Ейсмонт М.О., які підтримали доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
У справі, яка переглядається суд встановив, що  постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції Загорним Д.С. від 03 січня 2012 року відкрито провадження за виконавчим листом № 2-529/11, виданим 29 серпня 2011 року Арцизьким районним судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів у розмірі ј частки від усіх видів щомісячного заробітку на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи стягнення з 29 березня 2011 року та до досягнення повноліття дитиною, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 , ВП №31123701 (а.с. 131, 177-178 том 1).
Постановою від 22 березня 2019 року державного виконавця Зарічного відділу державної виконавчої служби м. Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області Михайліченко Т.С. в указаному виконавчому провадженні встановлено тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за кордон України до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі (а.с.167 том 1, а.с. 8 том 2).
Станом на квітень 2019 року сукупний розмір заборгованості ОСОБА_4 по аліментам перед ОСОБА_2 становив 78598,93 грн. (а.с.168, 173 том 1).
03 квітня 2019 року ОСОБА_2 звернулася до начальника Зарічного відділу державної виконавчої служби м. Суми Кубракова К.П. із заявою, в якій повідомила, що претензій щодо сплати аліментів від ОСОБА_1 не має. Заборгованість по сплаті аліментів відсутня, кошти отримує регулярно, щомісяця (а.с.170,171 том 1).
15 квітня 2019 року ОСОБА_2 звернулася до начальника Зарічного відділу державної виконавчої служби м. Суми Кубракова К.П. із заявою, просила залишити без розгляду та відізвати постанову ВП 31123901 від 22 березня 2019 року у зв`язку з відсутністю боргів по сплаті аліментів у ОСОБА_1 . Аліменти отримані вчасно, претензій не має (а.с.172 том 1).
Постановою від 24 квітня 2019 року у ВП № 31123701 державного виконавця Зарічного відділу державної виконавчої служби м. Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області Михайліченко Т.С. закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-529/11, виданого 29 серпня 2011 року Арцизьким районним судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_4 аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з тим, що від стягувача ОСОБА_2 надійшла заява від 16 квітня 2019 року про повернення виконавчого документа без виконання (а.с.176 том 1).
11 жовтня 2019 року між туристичною компанією в особі ФОП ОСОБА_5 та ОСОБА_1 укладено договір №474215 з надання туристичного обслуговування, предметом договору є організація подорожі до Китаю на 2 особи (а.с.7-9 том 1).
Цього ж дня ОСОБА_1 сплатив 11100 грн за туристичні послуги (а.с.10 том 1).
14 жовтня 2019 року ОСОБА_1 прибув до аеропорту «Бориспіль», проте заступником начальника відділу-начальником 3-го відіпс впс «Бориспіль-1» капітаном Костянтином Авраменко прийнято рішення про відмову ОСОБА_6 в перетинанні державного кордону України. Підставою відмови у рішенні вказано - у зв`язку з наявністю однієї з підстав, визначених статтею 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», у тому числі у зв`язку з наявністю в базі даних Державної прикордонної служби України відомостей про зазначену особу відповідно до постанови Арцизького районного суду Одеської області від 22 березня 2019 року № 12766680995 (а.с.13 том 1).
15 жовтня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до начальника Зарічного відділу державної виконавчої служби м. Суми Кубракова К.П. із заявою про проведення службового розслідування, вимогою покарати винних, оскільки 14 жовтня 2019 року йому було відмовлено у перетині державного кордону у аеропорті Бориспіль у зв`язку із обмеженням у праві виїзду, внесеним на підставі постанови державного виконавця від 22 березня 2019 року. Стверджував, що він не має боргу по сплаті аліментів, регулярно сплачує кошти на утримання дитини (а.с.181-182 том 1).
Постановою від 15 жовтня 2019 року у ВП № 31123701 державного виконавця Зарічного відділу державної виконавчої служби м. Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області Михайліченко Т.С. скасовано тимчасове обмеження у праві виїзду особи з України, яке було встановлено постановою про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України від 22 березня 2019 року державним виконавцем Зарічного відділу державної виконавчої служби м. Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області, оскільки заборгованість зі сплати аліментів ОСОБА_1 станом на 15 жовтня 2019 року відсутня (а.с.180 том 1).
28 жовтня 2019 року начальником Зарічного відділу державної виконавчої служби м. Суми Кубраковим К.П. винесено постанову про результати перевірки виконавчого провадження АСВП № 31123701, яке перебуває на виконанні у державного виконавця Михайліченко Т.С.
В ході перевірки встановлено, зокрема, що 22 березня 2019 року державним виконавцем винесено постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.
Станом на 01 квітня 2019 року заборгованість ОСОБА_1 по аліментам становила 78598,93 грн.
03 квітня 2019 року державному виконавцю від стягувача ОСОБА_2 надійшла заява про відсутність у ОСОБА_1 заборгованості по сплаті аліментів( а.с. 170 том 1).
16 квітня 2019 року до відділу ДВС надійшла заява стягувачки з проханням відізвати постанову від 22 березня 2019 року у зв`язку з відсутністю у ОСОБА_1 боргів зі сплати аліментів (а.с. 172 том 1)
24 квітня 2019 року державним виконавцем Зарічного відділу ДВС м. Суми Михайліченко Т.С. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження в порядку п.1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження».
25 жовтня 2019 року до Зарічного відділу державної виконавчої служби м. Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області надано звіти про здійснені відрахування із заробітної плати боржника ОСОБА_1 .
Згідно наданих звітів, станом на 29 жовтня 2019 року заборгованість зі сплати аліментів за виконавчим листом №2-529/11 від 29 серпня 2011 року про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів у розмірі ј частини всіх видів доходу боржника, але не менше 30% прожиткового мінімум для дитини відповідного віку, починаючи стягнення із 29 березня 2011 року до досягнення дитиною повноліття – відсутня.
У зв`язку з тим, що державним виконавцем винесена постанова про закінчення виконавчого провадження від 24 квітня 2019 року, яка не затверджена начальником Зарічного відділу, та не знято обмеження у праві виїзду боржника за межі України, керуючись ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» та Розділу ХІІ Інструкції з організації примусового виконання рішення, начальником відділу постановлено – дії державного виконавця Михайліченко Т.С. визнати таким, що не відповідають Закону України «Про виконавче провадження»; зобов`язано державного виконавця Михайліченко Т.С. скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження від 24 квітня 2019 року та постанову про накладення штрафу від 19 вересня 2018 року; скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України щодо боржника ОСОБА_1 ; закінчити виконавче провадження АСВП № 31123701 на підставі п.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.18-20 том 1).
30 жовтня 2019 року у ВП № 31123701 державним виконавцем Зарічного відділу державної виконавчої служби м. Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області Михайліченко Т.С. винесено постанову про повернення виконавчого документа - виконавчого листа № 2-529/11, виданого 29 серпня 2011 року Арцизьким районним судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з тим, що від стягувача ОСОБА_2 надійшла заява від 16 квітня 2019 року про повернення виконавчого документа без виконання (а.с. 215-216 том 1, а.с. 13 том 2).
Постановою від 30 жовтня 2019 року у ВП № 31123701 державного виконавця Зарічного відділу державної виконавчої служби м. Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області Михайліченко Т.С. скасовано документ - «постанова про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України» від 22 березня 2019 року, що видано ОСОБА_7 при примусовому виконанні виконавчого листа №2-529/11, виданий 29 серпня 2011 року Арцизьким районним судом Одеської області (а.с.231 том 1).
На заяву ОСОБА_1 від 01 березня 2021 року Центром обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби повідомлено, що в органах Державної прикордонної служби з 22 березня 2019 року перебувала на виконанні постанова державного виконавця Зарічного ВДВС м. Суми ГТУЮ в Сумській області Михайліченко Т.С. про встановлення тимчасового обмеження боржника ОСОБА_1 у зв`язку з наявністю заборгованості по аліментам, електронна копія якої безпосередньо державним виконавцем була внесена до відповідної бази даних Державної прикордонної служби України за допомогою автоматизованої системи виконавчого провадження з використанням електронного цифрового підпису.
15 жовтня 2019 року державним виконавцем Зарічного ВДВС м. Суми ГТУЮ в Сумській області Михайліченко Т.С. було винесено постанову про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду особи з України від 15 жовтня 2019 року ВП 31123701, у зв`язку зі сплатою заборгованості по аліментам, яку 18 жовтня 2019 року в аналогічному порядку державний виконавець вніс до бази даних Державної прикордонної служби України за допомогою автоматизованої системи виконавчого провадження з використанням електронного цифрового підпису.
Станом на 15:00 12 березня 2021 року в органах охорони державного кордону Державної прикордонної служби України судових рішень (постанов державного виконавця) про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України відносно громадянина України ОСОБА_1 на виконанні немає, тимчасове обмеження не застосовується (а.с.232 том 1). 
Згідно зі статтею 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.
Згідно зі статтею 11 Закону України «Про державну виконавчу службу» шкода, заподіяна державним виконавцем фізичним чи юридичним особам під час виконання рішення, підлягає відшкодуванню у порядку, передбаченому законом, за рахунок держави.
За змістом статті 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.
Шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи (стаття 1174 ЦК України).
Збитки, заподіяні державним виконавцем громадянам чи юридичним особам під час здійснення виконавчого провадження, підлягають відшкодуванню в порядку, передбаченому законом. Предметом доказування у такій справі є факти неправомірних дій (бездіяльності) державного виконавця при виконанні вимог виконавчого документа, виникнення шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями (бездіяльністю) державного виконавця і заподіяння ним шкоди. Неправомірність дій (бездіяльності) державного виконавця має підтверджуватись належними доказами.
Збитками, відповідно до частини другої статті 22 ЦК України, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Підставою позову позивач зазначив неналежне здійснення державним виконавцем Зарічного відділу ДВС у м. Суми своїх обов`язків щодо здійснення виконавчих дій за виконавчим листом № 2-529/11, виданим 29 серпня 2011 року Арцизьким районним судом Одеської області, внаслідок чого позивачу були завдані збитки.
Апеляційний суд виходить з того, що для застосування цивільно-правової відповідальності відповідно до статей 1173, 1174 ЦК України необхідно встановити не лише протиправну поведінку (протиправну бездіяльність), але й шкоду та причинний зв`язок між протиправною поведінкою (протиправною бездіяльністю) та шкодою.
Матеріалами справи підтверджується, що на примусовому виконанні у Зарічному районному відділі ДВС м. Суми перебував виконавчий лист 2-529/11, виданий 29 серпня 2011 року Арцизьким районним судом Одеської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів (ВП № 31123701).
Відповідно до вимог частини 9 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить, зокрема, вмотивовану постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.
22 березня 2019 року державним виконавцем винесено постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, яку направлено до Головного центру обробки спеціальної інформації ДПСУ для виконання та сторонам до відома.
За змістом частини 4 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. 
Пунктом 4 розділу 15 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012  № 512/5 визначено, що розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із:
звіту про здійснені відрахування та виплати;
квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником;
заяв та (або) розписок стягувача;
інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості;
інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів.
Розмір заборгованості ОСОБА_1 зі сплати аліментів, обрахований державним виконавцем станом на 01 квітня 2019 року становив 78598,93 грн.
03 квітня 2019 року державному виконавцю від стягувача ОСОБА_2 надійшла заява, у якій зазначено про відсутність у ОСОБА_1 заборгованості.
Як зазначено у пункті 4 розділу 15 Інструкції з організації примусового виконання рішень, розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження, зокрема, і на підставі відомостей, отриманих із заяв стягувача.
За змістом пункту 19 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, у день встановлення факту відсутності заборгованості за виконавчим документом про стягнення періодичних платежів виконавець зобов`язаний винести постанову про скасування заходів примусового виконання. 
З огляду на подану стягувачкою заяву про відсутність у ОСОБА_1 заборгованості зі сплати аліментів від 03 квітня 2019 року, з установленням факту відсутності заборгованості за виконавчим документом у державного виконавця виник обов`язок зі скасування застосованих заходів примусового виконання, до яких належить, зокрема, і обмеження боржника у праві виїзду за межі України.
Проте, як встановлено в ході проведеної керівником виконавчої служби перевірки, державний виконавець не виконав визначеного законом обов`язку, не скасував застосованих до боржника обмежень, у зв`язку з чим дії державного виконавця визнані такими, що не відповідають Закону України «Про виконавче провадження».
В наслідок неправомірних дій державного виконавця, 14 жовтня 2019 року ОСОБА_1 було відмовлено в перетинанні державного кордону України з підстав наявності в базі даних Державної прикордонної служби України відомостей про його тимчасове обмеження у праві виїзду останнього з України, що призвело до майнових втрат позивача, у розмірі 11712 грн, з яких 11100 грн вартість туристичних послуг, 500 грн – оплата за проїзд Суми – Бориспіль – Суми, оплата послуг таксі – 112 грн (59 грн + 53 грн) (а.с.10, 30, 33 том 1).
Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги в тій частині, що законодавством не встановлено обов`язку підтверджувати протиправність дій окремим судовим рішенням, ці обставини можуть бути встановлені, зокрема, у межах розгляду даної справи.
Аналогічних правових висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 12 березня 2019 року у справі №920/715/17, та від 27 березня 2020 року по справі №915/935/18.
Враховуючи, що в ході судового розгляду з наявних у справі матеріалів було достовірно встановлено факт допущення державним виконавцем неправомірної бездіяльності, яка полягала в ігноруванні виконавцем встановленого Інструкцією з організації примусового виконання рішень обов`язку скасування заходів примусового виконання, застосованих до боржника у день встановлення відсутності заборгованості за виконавчим документом, в наслідок чого ОСОБА_1 було завдано майнових втрат, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість поданої апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Установивши невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильність застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги, а тому скасовує рішення суду першої інстанції і ухвалює нове рішення про задоволення позову ОСОБА_1 до держави Україна в особі Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 11712 грн.
Відповідно до положень ст. 137 ЦПК України, на користь  ОСОБА_1  підлягають стягненню понесені ним витрати на професійну правничу допомогу, що підтверджуються квитанціями про оплату від 14 січня 2020 року, від 21 травня 2021 року, від 20 жовтня 2021 року (а.с. 38, 42, том 2). За відсутності клопотання відповідача про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, з відповідача Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) на користь  ОСОБА_1  належить стягнути витрати на правничу допомогу у розмірі 6000 грн.
Також необхідно стягнути з Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) на користь ОСОБА_1 понесені ним витрати по сплаті судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції у сумі 840 грн.00 коп. та за апеляційний перегляд у мусі 1261 грн.21 коп.
Відповідно до ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України судове рішення у даній справі, як малозначній, не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись ст. 374, ч.1 ст. 376, ст.ст. 381 - 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд 

                                          п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником – адвокатом Ейсмонт Мариною Олексіївною, задовольнити.
Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 14 вересня 2021 року скасувати, ухвалити нове рішення у справі.
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 11712 грн.00 коп. в рахунок відшкодування майнової шкоди, яка завдана Зарічним відділом державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) шляхом списання у безспірному порядку з єдиного казначейського рахунку .
Стягнути з Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) на користь ОСОБА_1 понесені ним витрати по сплаті судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції у сумі 840 грн.00 коп. та за апеляційний перегляд 1261 грн.21 коп. та 6000 грн.00 коп. витрат на правничу допомогу.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.
Повне судове рішення складене 8 грудня 2021 року.

Головуючий -                                                                                О. І. Собина

Судді:                                                                                             О.Ю. Кононенко

С.С. Ткачук