Справа № 755/9273/21                                                                                                                                  Головуючий в суді І інстанції Савлук Т.В.
Провадження № 22ц-824/12233/2021                                                                                                         Доповідач в суді ІІ інстанції Мельник Я.С.

 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
09 грудня 2021 року                                                                                                                                         м. Київ
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: 
головуючого - Мельника Я.С.,
суддів: Матвієнко Ю.О., Гуля В.В.,
за участі секретаря Примушка О.В.,
 
розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 08 червня 2021 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції Бойчука М.О., стягувач: ОСОБА_2 , 
 
ВСТАНОВИВ:
 
В червні 2021 року  ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця, посилаючись на те, що 27 травня 2021 року державним виконавцем Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції Бойчуком М.О., в межах виконавчого провадження №65288303, відкритого 28 квітня 2021 року, було винесено постанову, якою накладено арешт на грошові кошти боржника, що містяться на відкритих рахунках у банківських установах, на підставі виконавчого листа № 2-2262/2011, виданого Дніпровським районним судом м. Києва від 29 лютого 2012 року. 
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 08 червня 2021 року скаргу повернуто без розгляду.
Не погоджуючись із цією ухвалою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить її скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. 
Обґрунтовував доводи апеляційної скарги тим, що місцевий суд в ухвалі вказує на недотримання ним норм процесуального права, а саме ч. 2 ст. 183 ЦПК України, відповідно до якої до скарги на дії виконавця має бути додано докази її надсилання іншим учасникам справи,проте вимоги ч. 2 ст. 183 ЦПК України не регулюють спірні процесуальні правовідносини, тому не підлягають застосуванню в даній справі.
В судовому засіданні  ОСОБА_1 підтримав свою апеляційну скаргу.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу задовольнити з наступних підстав. 
Повертаючи скаргу без розгляду, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що заявник не додав доказів надіслання копії скарги іншим учасникам справи, а тому згідно вимог ч.4 ст.183 ЦПК України скарга підлягає поверненню.
Однак, колегія суддів не може повністю погодитися з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Згідно ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
У пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» судам роз`яснено, що скарги мають відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбачених положеннями ЦПК України і ГПК України та містити відомості, перелічені у частині четвертій статті 74 Закону «Про виконавче провадження».
Відповідно до ч.4 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» скарга у виконавчому провадженні подається виключно у письмовій формі та має містити: найменування органу державної виконавчої служби, до якого вона подається; повне найменування (прізвище, ім`я та по батькові) стягувача та боржника, їхні місця проживання чи перебування (для фізичних осіб) або місцезнаходження (для юридичних осіб), а також найменування (прізвище, ім`я та по батькові) представника сторони виконавчого провадження, якщо скарга подається представником; реквізити виконавчого документа (вид документа, найменування органу, що його видав, день видачі та номер документа, його резолютивна частина); зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності та посилання на порушену норму закону; викладення обставин, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги; підпис скаржника або його представника із зазначенням дня подання скарги.
З огляду на викладене, суд в порушення вищевказаних вимог процесуального законодавства не звернув уваги на те, що вимоги частини другої статті 183 Розділу 2 «Заяви з процесуальних питань» ЦПК України не регулюють спірні процесуальні правовідносини, тому не підлягають застосуванню у цій справі, оскільки вказана норма процесуального права поширюється виключно на заяви (клопотання, заперечення), подані до суду без дотримання вимог частин першої або другої цієї статті.
При цьому розділ VII ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень» є окремим видом судового провадження, який містить у собі окремий процесуальний режим розгляду справ.
В свою чергу, при поданні скарги відповідно до ст. 177 ЦПК України заявник додав до скарги її копії та копії доданих до неї документів відповідно до кількості учасників справи.
За таких обставин, застосування судом положень ч.2 ст.183 ЦПК України, згідно якої до заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження) є помилковим.
Вказане узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 27 січня 2021 року в справі № 569/13154/20.
На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, а тому оскаржувану ухвалу необхідно  скасувати з направленням справи для продовження розгляду до суду першої  інстанції.
 
Керуючись ст. ст. 374, 379 ЦПК України, суд,-
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 задовольнити.
 
Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 08 червня 2021 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
 
  Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
 
Головуючий:                                     Судді: