ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/16302/20                                                                              Суддя першої інстанції: Мамедова Ю.Т.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  18 листопада 2021 року                                                                                 м. Київ
          
          Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
          головуючого судді                        - Горяйнова  А.М.,
          суддів                                            - Чаку Є.В. та Черпіцької Л.Т.,
          за участю секретаря                     - Король Ю.В., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 червня 2021 року, яке проголошене о 15 год 27 хв та складене у повному обсязі 12 липня 2021 року, у справі за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства «РАМБУРС» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення, 

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2020 року ПрАТ «РАМБУРС» звернулося до суду з адміністративним позовом, у якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 02 липня 2020 року № 0154970504.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 червня 2021 року вказаний адміністративний позов було задоволено.  
Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову. Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції надав неналежну оцінку дослідженим доказам та неправильно застосував норми матеріального і процесуального права. Скаржник вказує на те, що згідно з даними Єдиного реєстру податкових накладних ФГ «Л.ДЕМЧЕНКО» не володіє достатньою кількістю посівних площ для вирощення протягом сезону урожаю 2019 року зернових культур в обсязі, що був реалізований на користь покупців, у тому числі - ПрАТ «РАМБУРС».
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що висновки контролюючого органу про обсяги належних ФГ «Л.ДЕМЧЕНКО» посівних площ ґрунтуються на неналежних доказах. Натомість приєднані до матеріалів справи первинні документи підтверджують фактичне здійснення господарських операцій із зазначеним контрагентом. 
Під час судового засідання представник відповідача підтримав апеляційну скаргу та просив суд її задовольнити з підстав, викладених у ній. 
Представник позивача в судовому засіданні заперечував проти апеляційної скарги та просив суд відмовити у її задоволенні, посилаючись на те, що суд першої інстанції ухвалив законне і обґрунтоване рішення, а підстави для його зміни чи скасування - відсутні. 
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 червня 2021 року - без змін, виходячи з такого.
Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судом першої інстанції встановлено та сторонами справи не заперечується, що Головне управління ДПС у м. Києві провело документальну позапланову виїзну перевірку ПрАТ «РАМБУРС» з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за березень 2020 року, за підсумками якої складено акт від 10 червня 2020 року № 53926-15-05-04-04/22936378.
На підставі вказаного акту перевірки відповідачем було винесене податкове повідомлення-рішення від 02 липня 2020 року № 0154970504, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування на суму 882012 грн 00 коп, а також нараховано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 441006 грн 00 коп.
Підставою для винесення вказаного податкового повідомлення-рішення став висновок контролюючого органу про те, що ФГ «Л.ДЕМЧЕНКО» не могло виростити необхідний об`єм сільськогосподарської продукції та реалізувати його на користь позивача, у зв`язку з чим кошти, витрачені на оплату такого товару, не дають права на податковий кредит, з якого в подальшому сформовано бюджетне відшкодування з податку на додану вартість.
Такий висновок обґрунтований тим, що за наслідками проведеного аналізу податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних за період з 01 січня 2019 року по день складення акту перевірки встановлено, що ФГ «Л.ДЕМЧЕНКО» протягом сезону урожаю 2019 року продано сільськогосподарської продукції в обсязі 5520,326 тон, з яких кукурудзи - 4256,712 тон, соняшнику - 767,94 тон, сої - 343,794 тони, пшениці - 151,88 тону.
Встановивши середню врожайність по Україні за даними Інформаційного аналітичного порталу АПК України, контролюючий орган прийшов до висновку, що для вирощення вказаної кількості продукції необхідні земельні ділянки посівною площею 1084,65 га.
З урахуванням даних про врожайності за 2019 рік по Чернігівській області (місце реєстрації та проведення господарської діяльності ФГ «Л.ДЕМЧЕНКО») для вирощення відповідної кількості продукції в Чернігівській області необхідні земельні площі в розмірі 1002,81 га, з яких для вирощування кукурудзи -  556,43 га, для вирощування соняшнику - 255,98 га, для вирощування сої - 156,27 га, для вирощування пшениці - 34,13 га.
Натомість згідно з актом перевірки у користуванні ФГ «Л.ДЕМЧЕНКО» перебувають земельні ділянки площею 96,5 га. Також зазначено про направлення запиту до Величківскої сільської ради Менського району Чернігівської області для підтвердження відомостей про оренду земельних ділянок. 
За наслідками аналізу податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних у період з 01 січня 2019 року по дату складання акту перевірки, відповідач також встановив, що ФГ «Л.ДЕМЧЕНКО» не купувало сільськогосподарську продукцію врожаю 2019 року (кукурудзу, соняшник, гречку) в інших сільськогосподарських товаровиробників.
З огляду на вказані обставини контролюючий орган прийшов до висновку, що ПрАТ «РАМБУРС» не має права на формування податкового кредиту та на отримання бюджетного відшкодування по правовідносинах з ФГ «Л.ДЕМЧЕНКО».
Не погоджуючись із податковим повідомленням-рішенням Головного управління ДПС у м. Києві від 02 липня 2020 року № 0154970504, ПрАТ «РАМБУРС» звернулося до суду з адміністративним позовом про визнання його протиправними і скасування.
Під час розгляду справи в суді першої інстанції контролюючий орган додатково надав копію листа в.о. старости Величківського старостинського округу Менської об`єднаної територіальної громади Чернігівської області від 16 червня 2020 року № 107/15-03, яким повідомлено про відсутність інформації про те, що ФГ «Л.ДЕМЧЕНКО» орендує земельну ділянку на території Величківського старостинського округу в селі Величківка площею 96,5 га. 
Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог ПрАТ «РАМБУРС», суд першої інстанції виходив з того, що лист в.о. старости Величківського старостинського округу від 16 червня 2020 року № 107/15-03 не є доказом, який містить інформацію про всі земельні ділянки, які перебувають у користуванні ФГ «Л.ДЕМЧЕНКО», адже органи місцевого самоврядування, у межах наданих їм повноважень, повинні володіти інформацією тільки про укладені безпосередньо з ними договори оренди земельних ділянок. Водночас ФГ «Л.ДЕМЧЕНКО» може володіти та користуватись земельними ділянками сільськогосподарського призначення з різних правових підстав, у тому числі користуватися земельними ділянками, які належать членам фермерського господарства, земельними ділянками, отриманими в оренду від фізичних осіб, які не є членами фермерського господарства, земельними ділянками, отриманими в оренду в інших населених пунктах, що знаходяться поза адміністративними межами Величківського старостинського округу тощо.
Крім того суд першої інстанції зауважив, що згідно Звіту про посівні площі сільськогосподарських культур під урожай 2019 року у користуванні ФГ «Л.ДЕМЧЕНКО» перебувають сільськогосподарські угіддя (рілля) площею 1196,50 га. 
Додатково суд першої інстанції зазначив, що з метою підтвердження реальності господарських операцій позивачем було надано суду копії відповідних документів, у тому числі первинних, а саме: договорів поставки, видаткових та податкових накладних, рахунків на оплату, платіжних доручень, товарно-транспортних накладних. Докази того, що вказані документи не мають юридичної сили або визнані в установленому порядку недійсними - відсутні.
Колегія суддів погоджується із такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи. 
Особливості виникнення права на податковий кредит та його реалізації визначені у розділі V Податкового кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин). 
Положеннями пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України передбачено, що податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.
У відповідності до абз. «а» п.  198.1 ст.  198 Податкового кодексу України  право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.
Згідно з п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.
Датою виникнення права платника податку на додану вартість на віднесення сум податку до податкового кредиту, відповідно до п. 198.2  ст.  198 Податкового кодексу України,  вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів / послуг; дата отримання платником податку товарів / послуг, що підтверджено податковою накладною.
Відтак обов`язковою умовою виникнення права на формування податкового кредиту є сплата податку на додану вартість у ціні придбаних товару і послуг та понесення витрат на оплату товару і послуг, які фактично надані або підлягають наданню, а також призначені для використання у власній господарській діяльності підприємства.
Таким чином під час здійснення контролю за правомірністю формування ПрАТ «РАМБУРС» податкового кредиту, а у подальшому - декларування бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, підлягає перевірці фактичне придбання та отримання товару від ФГ «Л.ДЕМЧЕНКО». Така перевірка проводиться, зокрема, шляхом аналізу доводів контролюючого органу щодо неможливості контрагента здійснити поставку товару, а також шляхом дослідження первинних документів, складенням яких супроводжувалося здійснення відповідних операцій. 
Судом встановлено, що між ПрАТ «РАМБУРС» та ФГ «Л.ДЕМЧЕНКО» були укладені договори поставки сільськогосподарської продукції № 74/-(28)-20 від 05 березня 2020 року, № 79/-(28)-20 від 06 березня 2020 року, № 80/-(28)-20 від 10 березня 2020 року, № 81/-(28)-20 від 12 березня 2020 року. Предметом поставки за вказаними договорами була кукурудза 3 класу. Загальна кількість товару, що був поставлений за такими договорами, становить 1083,62 тон на суму 5292073 грн 70 коп.
За підсумками господарських операцій з ФГ «Л.ДЕМЧЕНКО» позивач у березні 2020 року задекларував податковий кредит у розмірі 882012 грн 25 коп, який також заявив до бюджетного відшкодування в податковій декларації з податку на додану вартість за березень 2020 року.
Рішення контролюючого органу про необхідність зменшення ПрАТ «РАМБУРС» суми бюджетного відшкодування ґрунтується виключно на тому, що у ФГ «Л.ДЕМЧЕНКО» відсутні посівні площі для вирощення сільськогосподарської продукції в обсязі, що був реалізований ним згідно з даними Єдиного реєстру податкових накладних. 
Дослідивши матеріали справи, колегія суддів встановила наявність таких доказів, що містять інформацію про земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні ФГ «Л.ДЕМЧЕНКО»:
-          лист в.о. старости Величківського старостинського округу від 16 червня 2020 року № 107/15-03, згідно з яким інформація щодо оренди ФГ «Л.ДЕМЧЕНКО» земельної ділянки для вирощування сільськогосподарських культур в с. Величківка площею 96,5 га відсутня;
-          звіт ФГ «Л.ДЕМЧЕНКО» про посівні площі сільськогосподарських культур під врожай 2019 року, що поданий до територіального органу Держстату, згідно з яким посівна площа під сільськогосподарськими культурами становить 1196,5 га, у тому числі під кукурудзою на зерно - 680,40 га;
-          письмові пояснення голови  ФГ «Л.ДЕМЧЕНКО» від 26 березня 2020 року, в якому викладені такі ж відомості про посівні площі в 2019 року, як у звіті, поданому до територіального органу Держстату.
Аналізуючи зазначені письмові докази у сукупності з відомостями, що викладені в акті перевірки від 10 червня 2020 року № 539/26-15-05-04-04/22936378, колегія суддів приходить до таких висновків. 
Під час проведення перевірки контролюючий орган керувався виключно відомостями щодо площі земельних ділянок ФГ «Л.ДЕМЧЕНКО» - 96,5 без зазначення джерела отримання такої інформації. Лист в.о. старости Величківського старостинського округу від 16 червня 2020 року № 107/15-03 надійшов відповідачу вже після складення акту про результати документальної позапланової виїзної перевірки ПрАТ «РАМБУРС» з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за вересень 2020 року від 10 червня 2020 року № 53926-15-05-04-04/22936378 та винесення податкового повідомлення-рішення, яке є предметом оскарження.
Разом з тим, як правильно зазначено судом першої інстанції, у такому листі зазначено про відсутність відомостей про укладені договори оренди земельної ділянки лише з одним орендодавцем та в межах однієї територіальної громади - Величківської об`єднаної територіальної громади. Відсутність відомостей про укладені договори оренди земельної ділянки саме у старости Величківського старостинського округу не виключає наявності у ФГ «Л.ДЕМЧЕНКО» в користуванні земельних ділянок для вирощування сільськогосподарських культур. 
Письмовими доказами, які стосуються предмету доказування та спростовують доводи контролюючого органу, є звіт ФГ «Л.ДЕМЧЕНКО» про посівні площі сільськогосподарських культур під врожай 2019 року та письмові пояснення голови ФГ «Л.ДЕМЧЕНКО» від 26 березня 2020 року. 
Зазначені докази підтверджують наявність у ФГ «Л.ДЕМЧЕНКО» посівних площ для вирощування сільськогосподарських культур під урожай 2019 року - 1196,5 га, у тому числі під кукурудзою на зерно - 680,40 га.
Таким чином, площа наявних у ФГ «Л.ДЕМЧЕНКО» земельних ділянок перевищує обсяги посівних площ, які, за розрахунками контролюючого органу, є необхідними для вирощення зернових культур у кількості, що була реалізована упродовж 2019 року. 
Так, за висновком відповідача, викладеним в акті перевірки від 10 червня 2020 року № 53926-15-05-04-04/22936378, для вирощення відповідної кількості продукції в Чернігівській області необхідні земельні площі в розмірі 1002,81 га, з яких для вирощування кукурудзи -  556,43 га.
Зазначені обставини вказують на необґрунтованість доводів контролюючого органу щодо відсутності у ФГ «Л.ДЕМЧЕНКО» матеріальних ресурсів у вигляді посівних площ для вирощення сільськогосподарських культур. 
Колегія суддів також наголошує на тому, що визначаючи обсяги реалізованих ФГ «Л.ДЕМЧЕНКО» зернових культур протягом сезону урожаю 2019 року - 5520,326 тон, контролюючий орган врахував податкові накладні, що виписані та зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних у період з 01 січня 2019 року по день підписання акту перевірки - 10 червня 2020 року. Разом з тим, податкові накладні, що виписані протягом вказаного періоду, з об`єктивних причин не можуть містити відомостей про обсяги продажу зернових культур урожаю виключно 2019 року. Протягом такого періоду ФГ «Л.ДЕМЧЕНКО» могло реалізовувати сільськогосподарську продукцію, що вирощена також протягом сезону урожаю 2018 року. 
З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що доводи контролюючого органу ґрунтуються на неналежних доказах та помилково проведених розрахунках.
Отже, обставини, з якими контролюючий орган пов`язував сумніви у можливості фактичного здійснення господарських операцій ПрАТ «РАМБУРС» із ФГ «Л.ДЕМЧЕНКО», не знайшли свого підтвердження.
З метою усунення будь-яких сумнівів у фактичному здійсненні господарських операцій між ПрАТ «РАМБУРС» та ФГ «Л.ДЕМЧЕНКО», колегія суддів вважає необхідним також дослідити первинні документи, що були оформлені за підсумками таких операцій. 
Дослідивши умови договорів поставки сільськогосподарської продукції № 74/-(28)-20 від 05 березня 2020 року, № 79/-(28)-20 від 06 березня 2020 року, № 80/-(28)-20 від 10 березня 2020 року, № 81/-(28)-20 від 12 березня 2020 року, колегія суддів встановила, що ФГ «Л.ДЕМЧЕНКО» зобов`язувалося здійснювати поставки кукурудзи 3 класу на МТП «Южний» термінал ТОВ «БОРІВАЖ» - зерновий склад, що знаходиться за адресою: смт Нові Белярі, Одеська область.  
У свою чергу ПрАТ «РАМБУРС» уклало з ТОВ «БОРІВАЖ» договір № Д/19-21 від 31 липня 2019 року про надання послуг по перевалці, технологічному накопиченню та експедируванню вантажів. Згідно з умовами вказаного договору ТОВ «БОРІВАЖ» здійснює накопичення вантажів позивача на території власного морського перевантажувального складського комплексу зернових вантажів, надає послуги по експедируванню вантажів, здійснює технологічні операції з метою перевалки вантажів для їх подальшого вивезення за межі України. При надходженні вантажів автомобільним транспортом ТОВ «БОРІВАЖ» проводиться відбір проб для проведення аналізів і визначення якості сільськогосподарської продукції. Результати проведених лабораторією досліджень вносяться, зокрема, до складської квитанції, яка складається після завантаження товару у складські приміщення/ємності у строки, передбачені законодавством України. 
До матеріалів справи приєднані копії сертифікату про відповідність послуг із зберігання зерна та продуктів його переробки від 05 червня 2013 року № 5898, виданого ТОВ «БОРІВАЖ», свідоцтва про відповідність системи вимірювання вимогам ДСТУ ISO 10012:2005 від 03 вересня 2018 року № 04-0036/2018. 
На підтвердження фактичного отримання товару від ФГ «Л.ДЕМЧЕНКО», позивач надав до суду копії видаткових накладних від 06 березня 2020 року № ФЄІ00000064; від 07 березня 2020 року № ФЄІ00000065; від 09 березня 2020 року № ФЄІ00000067, від 10 березня 2020 року № ФЄІ00000071, від 10 березня 2020 року № ФЄІ00000075, від 11 березня 2020 року № ФЄІ00000078, від 12 березня 2020 року № ФЄІ00000080, від 13 березня 2020 року № ФЄІ00000083, від 14 березня 2020 року № ФЄІ00000084, від 16 березня 2020 року № ФЄІ00000090. 
Перевезення товару до визначеного у договорах № 74/-(28)-20 від 05 березня 2020 року, № 79/-(28)-20 від 06 березня 2020 року, № 80/-(28)-20 від 10 березня 2020 року, № 81/-(28)-20 від 12 березня 2020 року місця постановки - смт Нові Белярі, Одеська область, підтверджується копіями товарно-транспортних накладних.
Із вказаних документів вбачається, що перевезення кукурудзи здійснювалося ФГ «Л.ДЕМЧЕНКО» та іншими автомобільними перевізниками - ТОВ «Бел-транс», СТОВ «Урожай», ПП ОСОБА_11, ПП «Кренот», ПП «Маркітант», ТОВ «Карго-Трейд», ПП ОСОБА_1 , ФОП ОСОБА_2 , ФОП ОСОБА_3 , ФОП ОСОБА_4 , ФОП ОСОБА_5 , ФОП ОСОБА_6 , ПП ОСОБА_7 , ТОВ «Агротех», ФОП Удачний, ФГ «Каблаш», ПП ОСОБА_8 , ФОП ОСОБА_9 , ПП ОСОБА_10.
У кожній товарно-транспортній накладній у якості місця завантаження зазначено: с. Величківка Менського району Чернігівської області, а місцем розвантаження - ТОВ «БОРІВАЖ», смт Нові Біляри. 
На таких товарно-транспортних накладних містяться відмітки ТОВ «БОРІВАЖ» про надання транспортному засобу дозволу на в`їзд на територію терміналу, інформацію про результати зважування та проведення аналізу якості зерна.
Також до матеріалів справи приєднані копії складських квитанцій на зерно, що складені ТОВ «БОРІВАЖ» як зерновим складом та надані ПрАТ «РАМБУРС» як власнику прийнятого на зберігання зерна, за період з 10 по 17 березня 2020 року. 
Вказані складські квитанції містять інформацію про загальну кількість прийнятої від позивача на знеособлене зберігання кукурудзи 3 класу 2019 року урожаю, а не лише тієї, що була придбана у ФГ «Л.ДЕМЧЕНКО», проте у сукупності з іншими первинними документами додатково підтверджують фактичне здійснення господарських операцій. 
Відповідно до ч. 1  ст. 90 КАС України  суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Дослідивши приєднані до матеріалів справи письмові доказами за правилами ч. 1  ст. 90 КАС України, колегія суддів прийшла до висновку про те, що зміст та обсяг наданих позивачем документів, підхід до їх оформлення та повноти викладення інформації дають підстав вважати, що вони були складені у зв`язку з господарськими операціями, виконання яких фактично відбулося.
У зв`язку з цим колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що у контролюючого органу не було підстав для зменшення ПрАТ «РАМБУРС» бюджетного відшкодування на суму 882012 грн 00 коп., а також для нарахування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 441006 грн 00 коп.
Зазначені обставини у своїй сукупності вказують на те, що суд першої інстанції ухвалив законне і обґрунтоване рішення про задоволення позовних вимог ПрАТ «РАМБУРС».
Доводи апеляційної скарги Головного управління ДПС у м. Києві не спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в оскаржуваному рішенні та не можуть бути підставою для його скасування. 
З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права. У зв`язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 червня 2021 року - без змін.
Керуючись ст.ст. 242, 238, 308, 310, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -      
ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві - залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 червня 2021 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

          Головуючий суддя                                                                        А.М. Горяйнов                                                                 

Судді                                                                                            Є.В. Чаку                

                                                                                                    Л.Т. Черпіцька       

Постанова складена у повному обсязі 22 листопада 2021 року.