Дата документу 11.10.2021 Справа № 937/9269/20

Запорізький Апеляційний суд

 
ЄУН 937/9269/20	Головуючий у 1-й інстанції Сметаніна А.В. Повний текст рішення складено 26.04.2021 року.	
Пр. № 22-ц/807/2437/21	Суддя-доповідач Гончар М.С.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 жовтня 2021 року                                        м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді (судді-доповідача)                Гончар М.С.
суддів                                                Кримської О.М., Маловічко С.В.
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 21 квітня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про захист прав споживачів
ВСТАНОВИВ:

У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду із вищезазначеним позовом (а.с. 1-5), в якому просила стягнути з відповідача на свою користь 10000 грн. основного боргу та 30000 грн. пені в розмірі 3% річних вартості послуги за кожен день затримки.
В обґрунтування свого позову позивач зазначала, що 12.08.2015 року між нею та ПАТ «Державний ощадний банк України» укладений договір про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки. З того часу позивач є клієнтом банку. 28.08.2020 року позивач отримала СМС повідомлення від Ощадбанку України про переказ заробітної плати на свою картку, гроші в цей день позивач не знімала. 29.08.2020 року о 01.40 годині позивач отримала повідомлення від ОСОБА_2 , що з її карти зняті грошові кошти в розмірі 10000,00 грн. Позивач одразу зателефонувала на «гарячу лінію» Ощадбанку, де карту вже заблокували та повідомили, що з її карткою відбулись шахрайські дії. Позивачу також відразу повідомили місце зняття грошових коштів АДРЕСА_1 . Позивач відразу зателефонувала до поліції та повідомила про факт шахрайства. При прибутті поліції о 02.20 годині за місцем її проживання, вони запротоколювали факт шахрайства зняття грошових коштів. Крім того, позивач повідомила працівників поліції, що картку вона не втрачала, третім особам не передавала, ніяких даних не повідомляла, через Інтернет карткою не користується. Поліція сфотографувала позивача разом з карткою за місцем її проживання. Позивач зверталася до відповідача з приводу повернення їй належних грошових коштів в сумі 10000,00 грн., однак вказане звернення залишено без задоволення. Вважала, що відмова банку виконати розпорядження клієнта з видачі належних йому за договором банківського рахунку сум свідчить про невиконання банком своїх зобов`язань, у зв`язку із чим позивач вважає, що з відповідача підлягають стягненню на її користь грошові кошти в розмірі 10 000,00 грн., а також пеня у розмірі 3% річних вартості послуги за кожен день, що передбачено законом. У зв`язку із тим, що позивач 31.08.2020 року звернулася до банку з вимогою повернути їй кошти, вважала, що з 01.09.2020 року здійснюється нарахування пені, а отже строк такого нарахування складає 100 днів до дня звернення до суду з позовом, що становить 30000,00 грн., які позивач також просила стягнути з відповідача.
В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено суддю суду першої інстанції Сметаніну А.В. (а.с. 28).
Ухвалою суду першої інстанції (а.с. 29) відкрито провадження у цій справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 21 квітня 2021 року (а.с. 124-128) у задоволенні позову ОСОБА_1 у цій справі відмовлено повністю.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судом першої інстанції при його ухваленні, позивач ОСОБА_1 у своїй апеляційній скарзі (а.с. 131-135) просила рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі.
В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Маловічко С.В. та Подліянову Г.С. (а.с. 138).
Ухвалою апеляційного суду апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 у цій справі відкрито 28 травня 2021 року (а.с. 139-140).
Ухвалою апеляційного суду (а.с. 141) дану справу за апеляційною скаргою призначено до апеляційного розгляду без повідомлення учасників справи в порядку ст. 369 ч. 1 ЦПК України.
Відповідач АТ «Державний ощадний банк України» подало відзив на вищезазначену апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 у цій справі (а.с. 144-147).
За змістом ст. 7 ч. 13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
В силу вимог ст. 371 ч. 1 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.
Проте, має місце відповідне навантаження судді – доповідача та колегії суддів (в Запорізькому апеляційному суді працює фактично 15 суддів). Крім того, суддя-доповідач Гончар М.С. перебувала у щорічній відпустці з 09 червня 2021 року по 23 липня 2021 року включно (а.с. 143). 
В автоматизованому порядку суддею Кримською О.М. замінено суддю-члена колегії Подліянову Г.С. у зв`язку із відпусткою останньої 14 і більше днів (а.с.161-162). 
Відводів у цій справі не заявлено, самовідводи відсутні.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга позивача ОСОБА_1 у цій справі підлягає залишенню без задоволення з таких підстав. 
В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.
Встановлено, що суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову позивача ОСОБА_1 у повному обсязі у цій справі, керувався ст. ст. 15, 16, 22, 509, 526, 610, 614, 1066, 1068 ЦК України, Законом України «Про захист прав споживачів», ст.ст. 2-5, 10-13, 28, 76-82, 89, 247, 258-259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України та виходив із необґрунтованості та недоведеності позовних вимог позивача у цій справі, відсутності підстав для задоволення останніх.
Апеляційний суд погоджується із такими висновками суду першої інстанції, вважає їх правильними, а рішення суду першої інстанції таким, що ухвалено із додержанням вимог закону, є правильним та законним.
Ст. 263 ЦПК України містить вимоги щодо законності і обґрунтованості судового рішення, а ст. 264 ЦПК України – питання, які вирішує суд під час ухвалення рішення суду.
Рішення суду першої інстанції вимогам ст. ст. 263-264 ЦПК України у цій справі відповідає.
Так, при вирішенні цієї справи суд першої інстанції правильно виходив із такого.
Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Як вбачається з вимог ст. 12  ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
Згідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, при цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. 
Відповідно до ст.76 цього Кодексу доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі письмових, речових та електронних доказів, висновків експертів та показаннями свідків. 
За правилами ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Так, судом першої інстанції було правильно встановлено, що 12.08.2015 ОСОБА_1 у ТВБВ № 10007/0298 філії - Запорізьке обласне управління АТ «Ощадбанк» було укладено Договір № 1037752 про відкриття та обслуговування рахунку та надання платіжної картки. У відповідності до п.п.1.1. Договору ОСОБА_1 відкрито поточний рахунок № НОМЕР_1 (номер UBAN: НОМЕР_2 ) на умовах тарифного пакету «Зарплатний». Після перевипуску 22.06.2018, відповідно до умов договору, видано банківську платіжну картку № НОМЕР_3 (а.с. 19-25). 
28.08.2020 року ОСОБА_1 о 01.04 годин отримала СМС-повідомлення від АТ «Ощадбанк» про зняття з її картки грошових коштів у розмірі 10000,00 грн. 
29.08.2020 о 01.11 годин ОСОБА_1 звернулася за телефоном до контакт-центру АТ «Ощадбанк» та повідомила про зняття коштів з рахунку без її відома та погодилася на блокування банківської платіжної картки № НОМЕР_3 . 
29.08.2020 року позивач звернулась до Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області із відповідною заявою.
29.08.2020 року до ЄРДР внесено відомості за фактом викрадення невстановленою особою грошових коштів в сумі 10000,00 грн. з банківської картки «Ощадбанк» № НОМЕР_3 , яка належить ОСОБА_1 . Кримінальне провадження зареєстровано за № 12020085140000238 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1. ст. 185 КК України (а.с. 26). 
31.08.2020 року ОСОБА_1 звернулася до філії - Запорізьке обласне управління АТ «Ощадбанк» із заявою про повернення шахрайським способом знятих коштів з рахунку, мотивуючи тим, що знаходячись вдома 29.08.2020 о 01.04 годин вона отримала СМС - повідомлення про зняття готівкових коштів з рахунку у сумі 10000,00 гривень без її відома дана сума була знята через банкомат (а.с. 13-14).
За результатами проведеної банком перевірки за фактом звернення ОСОБА_1 , встановлено, що 29.08.2020 о 01:04:21 в банкоматі A0900231, який розташований за адресою: м. Київ, вулиця Маршала Тимошенко, 12 відбулась видача готівкових коштів в сумі 10000,00 грн.
За даними електронних журналів, отриманих з процесингової системи Way4, встановлено, що операція з видачі готівкових коштів з рахунку ОСОБА_1 через вищевказаний банкомат повністю успішна, будь-яка інформація про втручання сторонніх осіб в роботу АТМ у зазначений період часу відсутня (а.с. 69-70).
Вирішуючи вказаний спір, суд першої інстанції правильно виходив із такого. 
Відповідно до ч. 1 ст. 15 УК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Статтею 16 ЦК України, ч. 1 встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ч.1 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Відносини між учасниками договору банківського рахунку внормовані главою 72 ЦК України.
Умови договору банківського рахунку врегульовані статтею 1066 ЦК України, відповідно до якої за договором банківського рахунка банк зобов`язується прийняти і зарахувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком, банк не має права визначати та контролювати напрямки використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.
Згідно ст. 1068 ЦК України банк зобов`язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк зобов`язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунка або законом. Банк зобов`язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.        
Ст. 1073 ЦК України встановлені правові наслідки неналежного виконання банком операцій за рахунком клієнта . А саме, у разі безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Ч. 1 ст. 614 ЦК України встановлено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.
Таким чином, настання відповідальності особи, яка порушила зобов`язання, можливе лише за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до п. 1.27. ст. 1 ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» платіжна картка – це електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду картки, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором. 
Згідно з п. 1.24 ст. 1 вказаного Закону переказ коштів - рух певної суми коштів з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачі йому у готівковій формі. 
У відповідності до п. 2.2 Порядку організації роботи банкоматів процесингової системи «Way4» в установах АТ «Ощадбанк», затвердженого постановою правління АТ «ОЩАДБАНК» № 543 від 20.08.2013 (у редакції постанови правління АТ «Ощадбанк» № 209 від 17.03.2017) банкомат є складовою частиною системи автоматизації касових операцій у внутрішньобанківській або міжбанківській системах платежів. Банкомати працюють у режимі постійного зв`язку з Процесинговою системою. Усі трансакції по рахунку проводяться процесинговою системою в оn-line режимі, що відображається в детальних звітах процесингової системи Way4 по кожному АТМ. Як визначено в п. 2.4. цього Положення, однією з операцій, що можуть здійснювати держателі платіжних карток банку є отримання готівки з використанням платіжної картки.
На підставі п. 14.12 ст. 14 ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» та п. 1 Розділу VI Положення «Про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням», затвердженого 05.11.2014 постановою Правління НБУ № 705, користувач зобов`язаний використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом, і не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це законного права або повноважень. 
Пунктом 2 цього Розділу визначено, що користувач зобов`язаний надійно зберігати та не передавати іншим особам електронний платіжний засіб, ПІН та інші засоби, які дають змогу користуватися ним. 
Вказані конфіденційні дані відомі виключно держателю платіжної картки, який зобов`язаний вживати всіх заходів задля безпеки власної платіжної картки та її реквізитів, про що повідомлено ОСОБА_1 при відкритті рахунку та отриманні платіжної картки. 
Як визначено в Розділі 2 Правил користування платіжними картками, емітованими АТ «Ощадбанк» (Додаток № 2 до Договору № 1037752 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки від 12.08.2015) саме на користувача платіжної картки покладений обов`язок вживати всіх можливих заходів для запобігання втрати, крадіжки чи незаконного використання платіжних карток. Якщо платіжну картку втрачено, викрадено або з іншої причини вона стала непридатною до використання, а також якщо ПІН – код став відомий сторонній особі, клієнт повинен в усній формі терміново заявити про це в Контакт-центр АТ «Ощадбанк» та протягом 3 днів надати про це письмову заяву в оригіналі або по факсу до установи банку, де відкрито рахунок. Клієнт відповідає за всі суми по операціях з платіжною карткою, якщо платіжна картка передана сторонній особі або не повідомлено банк про те, що її загублено. 
Факт отримання, ознайомлення та згоди ОСОБА_1 з Правилами користування карткою, зазначений в п. 5.5 заяви від 24.02.2018 про приєднання № 1291552 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (а.с. 72-73).
Крім того, пунктом 6 Розділу VI Положення «Про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням» передбачено, що користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу та/або платіжних операцій, які він не виконував, зобов`язаний негайно повідомити банк або визначену ним юридичну особу в спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк.
Також, відповідно до п.9.1 розділу ХХ Правил здійснення операцій за рахунками, відкритими фізичним особам у АТ «Ощадбанк», клієнт зобов`язується: виконувати умови Договору та норми Законодавства, не розголошувати ПІН–код, Логін, Пароль, ПІН-код до системи дистанційного банківського обслуговування, реквізити Картки та не передавати Картки в користування третім особам. Клієнт зобов`язаний забезпечити/гарантувати неможливість отримання третіми особами інформації про Логін, Пароль, Картковий пароль, а також ПІН, CVV2\CVC2, строк дії, номер Картки тощо. Ризик і відповідальність за несанкціоноване використання Логіна, Пароля, Карткового пароля несе виключно Клієнт. 
Згідно п.1.5 Правил користування платіжними картками, емітованими АТ «Ощадбанк», операція отримання готівки в банкоматі (АТМ) виконується за умови правильного набору ПІН-коду на клавіатурі банкомата. 
Якщо БПК використовується для проведення операції в банкоматі, ПІН-код замінює підпис клієнта. Операція з отримання готівкових коштів в банкоматі вважається правильно здійсненою і не може бути скасована/оскаржена як шахрайська за умови виконання усіх необхідних для її здійснення дій.
З наданої на ухвалу суду інформації від ТОВ «РЕНОМЕ-СМАРТ», яка надійшла до суду 22.02.2021 року та уточненої інформація на ухвалу суду, яка надійшла до суду 02.04.2021 року вбачається, що платіжна операція з видачі готівки у сумі 10000 грн. в банкоматі A0900231 29.08.2020 здійснена з фізичним пред`явленням держателем електронного платіжного засобу та його електронною ідентифікацією. Зокрема, даними фрагментів електронних журналів (лот-файлів) банкомату стверджується, що по спірній операції з першого разу вірно введений ПІН – код, розпочата трансакція, клієнтом вибрано на функціональних клавішах та ПІН клавіатурі банкомату необхідні йому дії для отримання готівки, після чого відбувся набір з касет готівки, яка презентована клієнту через вікно видачі та успішне її отримання (а.с. 95-97, 116-118). 
Додаткова інформація про саме такий рух коштів по рахунку позивача, відображена у виписці по картковому рахунку від 29.08.2020, яка має статус первинного документу та в силу п. 5.6. Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління НБУ 18.06.2003 № 254, є підтвердженням виконаних за день операцій.
Як свідчить виписка по картковому рахунку від 29.08.2020, дані транзакції були проведені успішно, із застосуванням банківської платіжної картки та коректним введенням належного ПІН-коду, який відомий тільки позивачу ОСОБА_1 .
Також, на виконання банком взятих на себе обов`язків по СМС - інформуванню на мобільний номер позивача НОМЕР_4 направлена інформація щодо руху коштів за рахунком: 29.08.2020 о 01:04:21 відправлене СМС - повідомлення про зняття суми 10000,00 грн. та залишок коштів на рахунку, що підтверджуються витягами з програмного забезпечення банку DATA BASE MANAGER із історією авторизації запитаної ОСОБА_1 суми для зняття з рахунку і отримання з цього приводу СМС-повідомлення (а.с. 69-70).
У відповідності до абз. 2 п. 4 Розділу VI Положення «Про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням», затвердженого 05.11.2014 постановою Правління НБУ № 705, обов`язок банку щодо повідомлення користувача про здійснені операції з використанням електронного платіжного засобу користувача є виконаним у разі інформування банком користувача про кожну здійснену операцію відповідно до контактної інформації, наданої користувачем, а отже, банком обов`язок щодо повідомлення користувача про здійснену операцію, виконано належним чином. 
Також, відповідно до п.12.7 розділу ХХ Правил здійснення операцій за рахунками, відкритими фізичним особам у АТ «Ощадбанк» банк не несе відповідальності перед Клієнтом за операції в Банкоматах/Платіжних терміналах, здійснені з використанням Карток, для здійснення яких необхідно вводити ПІН-код, за винятком випадків їх технічної несправності. 
Доказів того, що банкомат A0900231, який розташований за адресою: м. Київ, вулиця Маршала Тимошенко, 12, де відбулась видача готівкових коштів в сумі 10 000,00 гривень, на час видачі готівкових коштів, був технічно несправний матеріали справи не містять. 
Згідно відповіді інспектора – дізнавача сектору дізнання Мелітопольського РУП ГУНП в Запорізькій області Агафонова А. від 15.02.2021 року №2515/60-2021 у провадженні сектору дізнання Мелітопольського РУП ГУНП в Запорізькій області перебуває кримінальне провадження за № 12020085140000238 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1. ст. 185 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що 29.08.2020 року невстановленою особою з банківської картки «Ощадбанк» № НОМЕР_3 , яка належить ОСОБА_1 викрадено грошові кошти в сумі 10000 грн. Інспектором сектору дізнання було надано доручення в порядку ст. 40 КПК України на проведення слідчих (розшукових) дій, направлених на встановлення обставин вчинення даного кримінального правопорушення. На теперішній час дане доручення виконано в повному обсязі, але до бажаних результатів не призвело. В даному кримінальному провадженню на даний момент жодній особі письмове повідомлення про підозру не вручалось. Триває досудове розслідування (а.с. 94).
З роз`яснень пункту 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 12.04.1996 р. «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» випливає, що до відносин, які регулюються Законом України «Про захист прав споживачів» належать, зокрема, ті, що виникають із договорів про надання фінансово-кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян (у тому числі про надання кредитів, відкриття й ведення рахунків, проведення розрахункових операцій, приймання і зберігання цінних паперів, надання консультаційних послуг).
Оскільки договір банківського рахунку, в якому клієнтом є фізична особа, є публічним договором, суд вважає за необхідне при вирішенні спору застосовувати правила законодавства про захист прав споживачів.
Законом України «Про захист прав споживачів» внормований судовий захист прав споживачів, які передбачені законодавством (ст. 22 Закону), а до порушень прав споживачів в силу ст. 21 Закону, окрім інших, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, відносяться порушення принципу рівності сторін договору, учасником якого є споживач.
Таким чином, під час розгляду справи судом першої інстанції не встановлено вини (умислу або необережності) АТ «Державний ощадний банк України» у безпідставному списанні з рахунка клієнта ОСОБА_1 або порушенні банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка, що унеможливлює застосування правових наслідків, передбачених ст. 1073 ЦК України, в частині негайного зарахування відповідної суми на рахунок клієнта ОСОБА_1 , сплати процентів та відшкодування завданих збитків. 
На підставі вищевикладеного, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що відсутні законні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача 10000,00 грн. основного боргу (первісні позовні вимоги) та 30000,00 грн. пені в розмірі 3 % річних вартості послуги за кожен день затримки (похідні від первісних позовні вимоги), а тому правильно відмовив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про захист прав споживачів у цій справі у повному обсязі.
Доводи апеляційної скарги позивача  ОСОБА_1  є такими, що дублюють доводи позовної заяви позивача у цій справі, яким суд першої інстанції вже надав належну оцінку, з якою погоджується апеляційний суд.
Ці доводи не спростовують правильно встановлених судом першої інстанції фактичних обставин цієї справи та правильних висновків суду першої інстанції у цій справі, а лише відображають позицію позивача та його представника у цій справі, викладену в його позові, яку він та його представник вважають такою, що є єдино вірною та єдино можливою.
Суд першої інстанції розглянув дану справу з додержанням вимог ЦПК України, тобто в межах заявлених позивачем позовних вимог та на підставі доказів сторін, яким надав відповідну оцінку з дотриманням вимог ст. 89 ЦПК України.
За змістом якої: «Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили; суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності; суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів)».
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 12 ч. 3 ЦПК України).
Підстави для звільнення від доказування позивача ОСОБА_1 , передбачені ст. 82 ЦПК України, у цій справі відсутні.
Позивач ОСОБА_1 не надала суду першої інстанції належних, допустимих доказів в обґрунтування свого позову у цій справі.
Апеляційний суд на виконання вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України сприяв повному та всебічному апеляційному перегляду законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції у цій справі в межах доводів апеляційної скарги позивача ОСОБА_1 .
Так, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ст. 367 ч. 2 ЦПК України).
В силу вимог ст. 367 ч. 3 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Проте, докази, передбачені ст. 367 ч. ч. 2,3 ЦПК України, у цій справі відсутні, і зокрема стороною позивача апеляційному суду не надані.
Згідно із ст. 376 ч. 3 ЦПК України передбачені порушення норм процесуального судом першої інстанції, які є обов`язковою підставою для скасування або зміни рішення.
В силу вимог ст. 376 ч. 2 ЦПК України лише порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, можуть бути підставою для скасування або зміни рішення.
Встановлено, що у цій справі відсутні порушення судом першої інстанції норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування чи зміни рішення, а також відсутні порушення норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення цієї справи по суті.
При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 не ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, ухваленим з додержанням вимог ЦПК України.
Встановлено, що суд першої інстанції не вирішував у цій справі питання про розподіл понесених судових витрат між сторонами, пов`язаних із розглядом цієї справи судом першої інстанції, а тому останнє також в апеляційному порядку не переглядалось. Однак, воно може бути вирішено судом першої інстанції у подальшому за власною ініціативою або за заявою учасників цієї справи в порядку, передбаченому ст. 270 ЦПК України. 
За таких обставин, апеляційний суд не вбачає передбачених законом підстав для скасування рішення суду першої інстанції у цій справі або ж його зміни.
Крім того, в силу вимог ст. 141 ЦПК України у разі відмови позивачу ОСОБА_1 у задоволенні її вищезазначеної апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції у цій справі, остання не має права на компенсацію за рахунок відповідача АТ «Державний ощадний банк України» будь-яких судових витрат, пов`язаних із розглядом цієї справи апеляційним судом.
Також, встановлено, що позивач ОСОБА_1 , як споживач, в силу вимог закону була звільнена від сплати судового збору при подачі вищезазначеної апеляційної скарги до апеляційного суду у цій справі.
Керуючись ст. ст. 7, 12-13, 81-82, 89, 141, 367-369, 371-372, 374-375, 381-384 ЦПК України
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
Рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 21 квітня 2021 року у цій справі залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Повний текст постанови апеляційним судом у цій справі складений 11.10.2021 року.

Головуючий суддя	Суддя	Суддя	
Гончар М.С. 	Кримська О.М.	Маловічко С.В.