УХВАЛА

11 жовтня 2021 року 
м. Київ
справа № 640/8712/19
адміністративне провадження № К/9901/35979/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):
судді-доповідача:                    Бевзенка В.М.,
суддів:                              Кравчука В.М., Шарапи В.М.,
перевіривши касаційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.04.2021 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.09.2021 у справі № 640/8712/19 за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Комбіо" Северина Юрія Петровича, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,
УСТАНОВИВ:
У 2019 році ОСОБА_1 (далі - позивач), звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Комбіо" Северина Юрія Петровича, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - третя особа), у якому просив:
- зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію AT "Банк Камбіо" Северина Юрія Петровича надати третій особі додаткову зміну та/або доповнення до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за рахунок коштів третьої особи, а саме - відносно позивача, за Договором на відкриття та обслуговування поточного рахунку № НОМЕР_1 у національній валюті.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.04.2021, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.09.2021, позов задоволено.
Не погоджуючись із указаними рішенням та постановою, третя особа оскаржила їх у касаційному порядку.
Підставами касаційного оскарження, третя особа зазначає пункт 1 частини 4 та підпункти «а», «в», пункту 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) та зокрема вказує, що судами першої та апеляційної інстанції не було враховано висновки Верховного Суду викладені у постановах Верховного Суду від 26.07.2018 у справі 911/945/16 та від 04.06.2018 у справі № 598/1704/16-ц, касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а також зазначає, що справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу.
Дослідивши зміст касаційної скарги, Суд, дійшов такого висновку.
Щодо підстав касаційного оскарження судових рішень.
Пунктом 8 частини 2 статті 129 Конституції України передбачено, що серед основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Згідно із частиною першою статті 328 КАС України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.
Відповідно до пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження) не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Тлумачення вказаних норм у їхньому логічному взаємозв`язку передбачає, що процесуальний закон пов`язує можливість касаційного перегляду у справах розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження тільки з тими юридичними фактами, вичерпний перелік яких викладений у підпунктах «а», «б», «в» та «г» пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.
Вирішуючи питання про відкриття провадження, Верховний Суд, зазначає наступне.
Доведення обставин, передбачених підпунктами «а» - «г» пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України та, відповідно, права на касаційне оскарження судових рішень у справах розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.
Зі змісту касаційної скарги вбачається, що підставами для відкриття касаційного провадження скаржник зазначає підпункти «а» та «в» пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України та вказує, що ця касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики та становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу.
Суд критично оцінює наведені підстави касаційного оскарження, оскільки аналіз та тлумачення доводів касаційної скарги у сукупності з відображеними обставинами справи не дають підстав для висновку про наявність у даному випадку обставин, передбачених підпунктом «а» пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.
Також, наведені посилання скаржника на підпункт «в» пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України має загальний характер та не може вважатись винятковим.
Інші обґрунтовані посилання на існування обставин, передбачених підпунктами "а"-"г" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України у касаційній скарзі відсутні та такі обставини не вбачаються з поданих матеріалів касаційної скарги.
Крім того, Суд відхиляє твердження скаржника щодо неврахування позиції Верховного Суду викладену у постанові від 04.06.2018 у справі № 598/1704/16-ц, оскільки у цій справі спірні правовідносини виникли внаслідок інших обставин справи.
Також Суд не приймає до уваги посилання скаржника на правову позицію Верховного Суду, яка викладена у постанові від 26.07.2018 у справі №911/945/16, оскільки така постанова відсутня у Єдиному державному реєстрі судових рішень та у матеріалах касаційної скарги, а відтак у Суду відсутня можливість надати оцінку щодо застосування такого висновку, у межах цієї справи.
Загалом, скаржник на підтвердження своєї позиції фактично зазначає про необхідність здійснити переоцінку встановлених судами у справі обставин, а також надати перевагу одним доказам над іншими, що виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції згідно з положеннями частини другої статті 341 КАС України.
КАС України, передбачає умови, за наявності яких справи розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження можуть переглядатися в касаційному порядку. Такими умовами можуть бути обставини, які виділяють вимоги скаржника якимись особливими, рідкісними чи унікальними ознаками, завдяки чому вони виокремлюються із загальних випадків.
Враховуючи викладені вимоги КАС України, для можливості відкриття провадження у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження, у касаційній скарзі скаржник має обґрунтовано зазначити підстави, вказані у підпунктах «а»-«г» пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України у взаємозв`язку із частиною 4 статті 328 КАС України.
Верховний Суд звертає увагу на те, що можливість відкриття касаційного провадження у справах розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження залежить виключно від обставин конкретної справи: її значення для формування єдиної правозастосовчої практики; неможливості спростування особою, яка подає касаційну скаргу, обставин, встановлених оскаржуваним судовим рішенням, при розгляді іншої справи; значного суспільного інтересу справи чи її виняткового значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; помилкового віднесення судом справи до категорії справ незначної складності.
Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд виконує функцію "суду права", що розглядає справи, які мають найважливіше (принципове) значення для суспільства та держави, та не є "судом фактів".
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
З огляду на наведене, Суд вважає, що у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою слід відмовити.
На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 328, 333, 359 КАС України, Суд,
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.04.2021 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.09.2021 у справі № 640/8712/19.
Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною і не оскаржується.
Суддя-доповідач:                                                                                          В.М. Бевзенко
Судді:                                                                                                              В.М. Кравчук
                                                                                                              В.М. Шарапа