П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

07 грудня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 420/12638/21	

 	Головуючий в 1 інстанції: Єфіменко К.С.                                Дата і місце ухвалення: 28.09.2021р., м. Одеса                                   	
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду 
у складі:
головуючого  –    Ступакової І.Г.
суддів             –    Бітова А.І.
–          Лук`янчук О.В.
         при секретарі  –  Рябоконь Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2021 року по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Райлянка» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, 

В С Т А Н О В И Л А :

В липні 2021 року товариство з обмеженою відповідальністю «Райлянка» звернулося до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №3305/15-32-09-05/03766062 вiд 22.02.2021р., яким, за порушення ч.1 ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», до позивача застосовано штрафні санкції в розмірі 500  000,00 грн.  
Позов обґрунтовувало тим, що за наслідками проведення фактичної перевірки щодо дотримання вимог податкового та іншого законодавства з питань виробництва, зберігання та обігу пального, ГУ ДПС в Одеській області дійшло необґрунтованого висновку про зберігання ТОВ «Райлянка» отриманого від ТД «Червона калина», ТОВ «ЄВРОСТАНДАРТ» та ТОВ «Мозир Україна» пального за адресою: Одеська область, Саратський район, с. Забари, без наявності відповідної ліцензії. Зміст акту фактичної перевірки не відображає обставин використання та зберігання позивачем пального, наявність його залишку на дату перевірки за вказаною адресою. Підприємства, які отримують пальне виключно для потреб власного споживання, не мають доступу до Єдиного реєстру акцизних накладних, а тому не бачать, яке місце розвантаження вказують постачальники. Позивач стверджував, що податковий орган фактично ототожнив поняття «придбання пального» та «зберігання пального». Придбане у контрагентів пальне було відразу ж використано у господарській діяльності ТОВ «Райлянка» - для заправки сільськогосподарської техніки та не зберігалося у с.Забари, Саратського району, Одеської області.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2021 року  позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області №3305/15-32-09-05/03766062 вiд 22.02.2021р.
Не погоджуючись з вказаним рішенням, Головне управління ДПС в Одеській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не повне з`ясування судом першої інстанції обставин справи, не правильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення від 28.09.2021р. з прийняттям нового судового рішення – про відмову в задоволенні позову ТОВ «Райлянка».
В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач зазначив, що при вирішенні спору судом першої інстанції не надано належної правової оцінки посиланням податкового органу на те, що продаж позивачу пального здійснювався різними підприємствами, які оформлювали отримання пального на єдину адресу (Одеська область, Саратський район, с. Забари), що виключає можливість описки чи помилки. Належних доказів отримання пального від ТД «Червона калина», ТОВ «ЄВРОСТАНДАРТ» та ТОВ «Мозир Україна» без його зберігання до Головного управління ДПС в Одеській області позивачем не надавалося.
Таким чином, товариством порушено вимоги ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», що виразилося у зберіганні пального за вказаною адресою без наявності відповідної ліцензії.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача та представника апелянта, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що основним зареєстрованим видом діяльності ТОВ «Райлянка» є Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (КВЕД 01.11).
Місцезнаходження юридичної особи (податкова адреса): Україна, 68240, Одеська обл., Саратський р-н, село Ройлянка, вулиця Центральна, будинок 92; адреса господарської одиниці: Одеська область, Саратський район, с. Ройлянка, вул. Нова, 42.
ТОВ «Райлянка» має діючу Ліцензію №15270414202000646 від 04.03.2020р. на право зберігання пального для потреб власного споживання чи промислової переробки за місцем зберігання: Одеська область, Саратський район, с. Ройлянка, вул. Нова, 42.
На підставі наказу Головного управління ДПС в Одеській області від 08.12.2020р. №6098-п, у період з 09.12.2020р. по 18.12.2020р. головними державними ревізорами-інспекторами Головного управління ДПС в Одеській області Токан В.І. та Солтановською С.В. проведено фактичну перевірку господарської одиниці  - місце зберігання пального за адресою: Одеська область, Саратський район, с. Ройлянка, вул. Нова, 42, в якій здійснює господарську діяльність ТОВ «Райлянка», на предмет дотримання вимог податкового та іншого законодавства з питань виробництва, зберігання та обігу пального, контроль за виконанням якого покладено на органи ДПС. 
За наслідками перевірки посадовими особами Головного управління ДПС в Одеській області складено акт від 18.12.2020 року №4597/15-32-09-07/03766062, яким зафіксовано порушення ТОВ «Райлянка» ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» від 19.12.1995р. №481/95-ВР, за що передбачена відповідальність згідно ст.17 вказаного Закону.
Зокрема, перевіркою встановлено, що підприємством ТОВ «Райлянка» було отримано пальне від наступних постачальників:
- 18.05.2020р. вiд ТД «Червона калина» (код ЄДРПОУ 21012875) бензин А-92 у кількості 1 000,00 літрів на суму 159 50,00 гривень, пункт розвантаження пального: Одеська область, Саратський район, с. Забари. Отримання бензину А-92 відбулось датами виписки видаткової накладної 18.05.2020р. №73 та ТТН вiд 18.05.2020р. №P73;
- 18.05.2020р. вiд ТОВ «ЄВРОСТАНДАРТ» (код ЄДРПОУ 32223787) дизельне паливо y кількості 20 680,00 літрів на суму 283 316,00 гривень, пункт розвантаження пального: Одеська область, Саратський район, с. Забари. Надходження дизельного палива відбувалось датами виписки видаткової накладної від 09.05.2020р. №4879, TTH на відпуск нафтопродуктів (нафти) від 09.05.2020р. №УЕ-00004879/1 та акцизної накладної вiд 09.05.2020р. №682;
- 01.07.2020р. вiд ТД «Червона калина» бензин А-92 у кількості 1 000,00 літрів на суму 179 50,00 гривень, пункт розвантаження пального: Одеська область, Саратський район, с. Забари. Надходження бензину А-92 відбувалось датами виписки видаткової накладної вiд 01.07.2020р. №112, TTH вiд 01.07.2020р. №P112 та акцизної накладної від 01.07.2020р. №184;
- 06.07.2020р. вiд ТОВ «Мозир Україна» (код ЄДРПОУ 41692853) дизельне паливо у кількості 29 770,00 літрів на суму 479416,08 гривень, пункт розвантаження пального: Одеська область, Саратський район, с. Забари. Надходження дизельного палива відбувалось датами виписки видаткової накладної від 06.07.2020р. №3875, TTH на відпуск нафтопродуктів (нафти) від 06.07.2020р. №МУ3875 та акцизної накладної від 06.07.2020р. №4723;
- 29.07.2020р. вiд ТД «Червона калина» бензин А-92 у кiлькості 1 485,00 літрів на суму 29 625,75 гривень, пункт розвантаження пального: Одеська область, Саратський район, с. Забари. Надходження бензину А-92 відбувалось датами виписки видаткової накладної від 29.07.2020р. №145 та ТТН вiд 29.07.2020р. №P145;
- 14.08.2020р. вiд ТОВ «Мозир Україна» дизельне паливо у кількості 15000,00 літрів на суму 258120,00 гривень, пункт розвантаження пального: Одеська область, Саратський район, с. Забари. Надходження дизельного палива відбувалось датами виписки видаткової накладної вiд 14.08.2020р. №4683, TTH на відпуск нафтопродуктів (нафти) від 14.08.2020р. №МУ4683 та акцизної накладної вiд 14.08.2020р. №5792;
- 22.10.2020р. вiд ТОВ «ЄВРОСТАНДАРТ» дизельне паливо у кількості 19940,00 літрів на суму 332 998,0 гривень, пункт розвантаження пального: Одеська область, Саратський район, с. Забари. Надходження дизельного палива відбувалось датами виписки видаткової накладної вiд 22.10.2020р. №16363, TTH на відпуск нафтопродуктів (нафти) від 22.16.2020р. №УЕ-00016363/1 та акцизної накладної вiд 22.10.2020р. №2609.
Таким чином, за висновками перевіряючих, в порушення вимог ст.15 Закону №481/95-ВР, ТОВ «Райлянка» допущено зберігання пального без наявності відповідної ліцензії за адресою: Одеська область, Саратський район, с. Забари.
22.02.2021р., на підставі висновків акту перевірки від 18.12.2020 року №4597/15-32-09-07/ 03766062, Головним управлінням ДПС в Одеській області прийнято податкове повідомлення-рішення №3305/15-32-09-05/03766062, яким за порушення ст.15 Закону №481/95-ВР, до ТОВ «Райлянка» застосовано штрафні санкції у розмірі 500 000,00 грн.
Не погоджуючись з правомірністю зазначеного податкового повідомлення-рішення ТОВ «Райлянка» оскаржило його в судовому порядку. 
Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем, на якому лежить тягар доказування в адміністративному суді правомірності прийнятих ним рішень, не доведено належними та достатніми доказами порушення ТОВ «Райлянка» ст.15 Закону №481/95-ВР щодо зберігання пального без наявності ліцензії. 
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 18 грудня 2018 року №1200 «Про утворення Державної податкової служби України та Державної митної служби України» утворено Державну податкову службу шляхом реорганізації Державної фіскальної служби. 
Згідно пп. 27 п. 4 Положення про Державну податкову службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06 березня 2019 року №227, Державна податкова служба України відповідно до покладених на неї завдань здійснює ліцензування діяльності суб`єктів господарювання з виробництва пального, з оптової, роздрібної торгівлі та зберігання пального і контроль за таким виробництвом. ДПС України здійснює повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку її територіальні органи.
Однією з функцій органів державної податкової служби, як закріплено у пп. 19-1.1.16 п. 19.1 ст. 19-1 Податкового кодексу України, є здійснення заходів щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів та пального.
Частиною першою статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» (далі - Закон №481/95-ВР) встановлено, що оптова торгівля пальним та зберігання пального здійснюються суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності за наявності ліцензії.
Статтею 1 Закону №481/95-ВР встановлено, що ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку; місце зберігання пального - місце (територія), на якому розташовані споруди та/або обладнання, та/або ємності, що використовуються для зберігання пального на праві власності або користування; зберігання пального - діяльність із зберігання пального (власного або отриманого від інших осіб) із зміною або без зміни його фізико-хімічних характеристик.
Згідно ст.15 Закону №481/95-ВР суб`єкти господарювання (у тому числі іноземні суб`єкти господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) отримують ліцензії на право оптової торгівлі пальним та зберігання пального на кожне місце оптової торгівлі пальним або кожне місце зберігання пального відповідно, а за відсутності місць оптової торгівлі пальним - одну ліцензію на право оптової торгівлі пальним за місцезнаходженням суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) або місцезнаходженням постійного представництва.
Ліцензії на право зберігання пального видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади за місцем розташування місць зберігання пального терміном на п`ять років.
Суб`єкти господарювання, які здійснюють зберігання пального, виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки, копії документів, передбачених цією статтею, не подають. Такі суб`єкти господарювання у заяві зазначають про використання пального для потреб власного споживання чи переробки, загальну місткість резервуарів, що використовується для зберігання пального, та їх фактичне місце знаходження, а також фактичне місцезнаходження ємностей, що використовуються для зберігання пального.
Статтею 17 Закону №481/95-ВР передбачена відповідальність за порушення норм цього Закону. Зокрема, згідно ч.2 ст.17 вказаного Закону до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі: оптової торгівлі пальним або зберігання пального без наявності ліцензії – 500 000 гривень.
Приписами ст.16 Закону №481/95-ВР визначено, що контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України.
Як вже зазначалося колегією суддів позивач має ліцензію на зберігання пального для потреб власного споживання за адресою: Одеська область, Саратський район, с. Ройлянка, вул. Нова, 42.
Підставою для висновку про зберігання ТОВ «Райлянка» пального за адресою: Одеська область, Саратський район, с. Забари, за якою у товариства відсутня ліцензія на зберігання пального для потреб власного споживання, стало посилання Головного управління ДПС в Одеській області виключно на відомості товарно-транспортних накладних, в яких постачальниками ППМ – вантажовідправниками ТД «Червона калина», ТОВ «ЄВРОСТАНДАРТ» та ТОВ «Мозир Україна» адресою пункту розвантаження пального зазначено «с.Забари Саратського району Одеської області».
Позивач, в свою чергу, стверджує, що пальне не зберігалося за вказаною адресою, а відразу ж було використано у господарській діяльності ТОВ «Райлянка» - для заправки сільськогосподарської техніки. Про вказану обставину, за твердженнями позивача, свідчить відсутність за адресою: Одеська область, Саратський район, с.Забари ємностей (резервуарів) для зберігання пального.
Колегія суддів приймає до уваги такі доводи товариства, оскільки як вбачається зі змісту акту перевірки від 18.12.2020 року №4597/15-32-09-07/03766062 ревізори обмежились лише описом факту придбання ТОВ «Райлянка» дизельного пального та бензину, не встановивши факт його зберігання, місце зберігання, наявні на час перевірки залишки та порядок його використання. Варто зазначити, що позивач не заперечує факту поставки пального, проте заперечує факт його зберігання за адресою, зазначеною в акті перевірки.
Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, на якого ч.2 ст.77 КАС України покладає обов`язок доказування в адміністративному суді правомірності прийнятих ним рішень, ні суду першої, а ні суду апеляційної інстанцій не надано жодного доказу зберігання позивачем пального або наявності залишків такого пального на час проведення перевірки за адресою: Одеська область, Саратський район, с.Забари.
Більше того, в акті перевірки від 18.12.2020 року №4597/15-32-09-07/03766062 зазначено, що перевірялася господарська одиниця - місце зберігання пального за адресою: Одеська область, Саратський район, с. Ройлянка, вул. Нова, 42. З вказаного слідує, що посадові особи відповідача не здійснювали перевірку за адресою: Одеська область, Саратський район, с.Забари, у зв`язку з чим не могли встановити розміщення за цією адресою ємностей для зберігання пального при наявності ліцензованого місця зберігання, саме на якому проводилася фактична перевірка.  
Разом з тим, місце зберігання пального статтею 1 Закону №481/95-ВР визначено як місце (територія), на якому розташовані споруди та/або обладнання, та/або ємності, що використовуються для зберігання пального на праві власності або користування. Посадовими особами контролюючого органу не з`ясовано обставин фактичного зберігання позивачем пального у спірних правовідносинах, з врахуванням напрямків господарської діяльності підприємства і наявної у користуванні позивача техніки та використання палива шляхом заправки автотранспорту підприємства. Відповідачем помилково ототожнено господарську операцію із придбання пального із фізичним зберіганням пального.
На підставі викладеного колегія суддів доходить висновку, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Доводи апеляційної скарги Головного управління ДПС в Одеській області висновків суду не спростовують, а тому підстав для задоволення скарги відповідача та скасування рішення суду першої інстанції від 28.09.2021р. колегія суддів не вбачає.
Відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. 
З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись ст.ст. 308, 310, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області залишити без задоволення, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2021 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.
                                                                Повний текст судового рішення виготовлений 07 грудня 2021 року.

Головуючий:                                                                                                                     І.Г. Ступакова

Судді:                                                                                                                                А.І. Бітов

                                                                                                                                        О.В. Лук`янчук