УХВАЛА

14 грудня 2021 року     
Київ
справа № 300/588/21
адміністративне провадження № К/9901/44202/21

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Гімона М.М., перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС в Івано-Франківській області, утвореного як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України, на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19.10.2021 у справі № 300/588/21 за позовом Приватного фермерського господарства «Поточище» до Головного управління Державної податкової служби України в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, 
ВСТАНОВИВ:
03.12.2021 до суду надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС в Івано-Франківській області, утвореного як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України (далі - скаржник, ГУ ДПС), направлена до суду поштою 29.11.2021.
Під час перевірки зазначеної касаційної скарги на предмет дотримання вимог статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено, що обґрунтування вимог касаційної скарги приведено безвідносно до висновків апеляційного суду у цій справі, як наслідок, не викладені передбачені КАС України підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
Системний аналіз частини четвертої статті 328 КАС України і пункту 4 частини другої статті 330 КАС України дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення. 
Посилаючись на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України, скаржник зазначає про відсутність висновку Верховного Суду з питання застосування штрафних (фінансових) санкцій за зберігання пального без наявності ліцензії, передбачених Законом України від 19 грудня 1995 року № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального». Зазначає, що у цій справі факт зберігання позивачем пального без наявності ліцензії підтверджується письмовими поясненнями головного бухгалтера ПФГ «Поточище» щодо закупівлі великих обсягів пального, а також реєстром акцизних накладних щодо отримання пального.
Однак, як вбачається зі змісту постанови апеляційного суду, задовольняючи позов, суд виходив з того, що під час перевірки ГУ ДПС не встановлювало наявність в ємкостях (резервуарах) пального, відповідно, висновок про факт зберігання пального позивачем є недоведеним. Крім того, придбане пальне було використано для заправки техніки (21 одиниця), яку використовує позивач у власній господарській діяльності. Наявність у паливних баках пального не потребує отримання ліцензії. Також суд зазначив, що позивач є платником податку четвертої групи та у своїй діяльності використовує ємності загальним об`ємом 179950 л, відповідно, у нього відсутній обов`язок з реєстрації акцизного складу. Крім того, суд визнав, що акцизні накладні, на які посилається ГУ ДПС, підтверджує факт придбання пального, однак, не факт його зберігання. Також суд апеляційної інстанції надав оцінку доводам контролюючого органу щодо письмових пояснень головного бухгалтера ПФГ «Поточище», визнавши, що безпосередньо відповідач не надав доказів наявності у резервуарах залишків пального.
Доводів на спростування наведених висновків апеляційного суду касаційна скарга не містить.
Також у постанові апеляційного суду зазначено, що у наказі про призначення фактичної перевірки податковий орган покликається лише на загальні норми статті 80 ПК України, а не конкретні підстави проведення такої перевірки. У наказі відсутні будь-які посилання на конкретні (фактичні) підстави призначення перевірки, у наказі не відображено в рамках яких заходів контролюючого органу встановлено невідповідність діяльності позивача вимогам чинного законодавства, на підставі яких відомостей або документів були встановлені факти можливі порушення платником податків законодавства, сумнівність яких саме операцій була встановлена податковим органом.
Зазначені обставини можуть бути самостійною підставою для задоволення позову, однак, у касаційній скарзі відсутнє обґрунтування неправильного застосування судом норм матеріального права та/або порушення норм процесуального права в цій частині із посиланням на відповідний пункт частини четвертої статті 328 КАС України. 
Зазначене свідчить про те, що доводи касаційної скарги не містять взаємозв`язку із висновками судів попередніх інстанцій, а її зміст, фактично, є цитуванням Акта перевірки з формальним посиланням, що судами попередніх інстанцій неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, що не є належним правовим обґрунтуванням підстав касаційного оскарження судових рішень, передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України. Касаційна скарга не містить належного обґрунтування в чому саме полягає помилка судів у застосуванні норм матеріального права або порушенні норм процесуального права.
Касаційна скарга має містити обґрунтування неправильного застосування судами норм матеріального права та/або порушення норм процесуального права послідовне у взаємозв`язку із усіма висновками судів попередніх інстанцій, які стали підставою для задоволення позову та обов`язковим посиланням на відповідний пункт частини четвертої статті 328 КАС України (з наведенням обов`язкових умов у їх взаємозв`язку, передбачених для відповідної підстави).
З урахуванням змін до КАС України, які набрали чинності 08.02.2020, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.
Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку. 
За таких обставин, касаційна скарга Головного управління ДПС в Івано-Франківській області, утвореного як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України, підлягає поверненню як така, що не містить підстав касаційного оскарження постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19.10.2021.
На підставі вищенаведеного та керуючись положеннями статей 328, 330, 332, 359 КАС України, 
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Головного управління ДПС в Івано-Франківській області, утвореного як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України, на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19.10.2021 у справі № 300/588/21 за позовом Приватного фермерського господарства «Поточище» до Головного управління Державної податкової служби України в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - повернути скаржнику.
Копію даної ухвали надіслати учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 КАС України.
Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє його права повторного звернення до Верховного Суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                  М.М. Гімон