Номер провадження: 22-ц/813/6352/21 
Номер справи місцевого суду: 523/17836/20
Головуючий у першій інстанції Сувертак І. В.
Доповідач Князюк О. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.10.2021 року                                                                         м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі колегії:
головуючого Князюка О. В.,
суддів: Заїкіна А.П., Погорєлової С.О.,
розглянувши у порядку письмового провадження в залі суду в м. Одеса цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 подану через представника адвоката - Доніну Людмилу Анатоліївну на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 26.11.2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 (місце реєстрації: АДРЕСА_3 ) до Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Північний» (65025, м. Одеса, вул. Дніпропетровська дорога, 118), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивачів: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «УСПІХ-СУВОРОВСЬКИЙ» (65086, м. Одеса, вул. Генерала Бочарова, буд. 8), про захист прав споживачів шляхом заборони нечесної підприємницької практики по примушення співвласників багатоквартирних будинків до оплати житлово-комунальних послуг по договорам, які припинені,-

ОПИСОВА ЧАСТИНА
На адресу Суворовського районного суду м. Одеса надійшла позовна заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Північний», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивачів: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «УСПІХ-СУВОРОВСЬКИЙ», про захист прав споживачів шляхом заборони нечесної підприємницької практики по примушення співвласників багатоквартирних будинків до оплати житлово-комунальних послуг по договорам, які припинені.
Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 26.11.2020 року ухвалено передати цивільну справу 523/17836/20 за позовом ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 (місце реєстрації: АДРЕСА_3 ) до Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Північний» (65025, м. Одеса, вул. Дніпропетровська дорога, 118), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивачів: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «УСПІХ-СУВОРОВСЬКИЙ» (65086, м. Одеса, вул. Генерала Бочарова, буд. 8), про захист прав споживачів шляхом заборони нечесної підприємницької практики по примушенню співвласників багатоквартирних будинків до оплати житлово-комунальних послуг по договорам, які припинені, на розгляд до Комінтернівського районного суду Одеської області.
Ухвала суду першої інстанції вмотивована тим, що по суті справи спір виник із договорів, котрі виконувались за адресою: АДРЕСА_4 , та знаходиться поза межами Суворовського району м. Одеси.
Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, 23.01.2021 року ОСОБА_4 через представника - адвоката Доніну Людмилу Анатоліївну подано апеляційну скаргу.
Апелянт вважає, що судом першої інстанції помилково направлено справу на розгляд Комінтернівського районного суду Одеської області, тому ухвала від 26.11.2020 року підлягає скасуванню.
ОСОБА_4 вказує, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку з приводу того, що спір стосується договорів, котрі виконувались за адресою АДРЕСА_4 . 
Апелянт звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що всі позивачі які є споживачами, мають зареєстроване місце проживання в Суворовському районі міста Одеси, а саме:
ОСОБА_5 ( АДРЕСА_5 )
ОСОБА_2 ( АДРЕСА_6 )
ОСОБА_3 ( АДРЕСА_7 ), що підтверджується копіями паспортів, що були додатні до позовної заяви.
Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідач – КП «Житлово-комунальний сервіс «Північний» зареєстрований за адресою: м. Одеса, вул. Дніпропетровська дорога 118, тобто знаходиться в Суворовському районі міста Одеси, що було детально підтверджено інформацією про юридичну особу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Третя особа – ОСББ «Успіх-Суворовський» згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань також зареєстроване в Суворовському районі міста Одеси за адресою – м. Одеса, вул. Генерала Бочарова 8.
Таким чином, апелянт вважає, що усі учасники справи мають зареєстроване місце проживання та місцезнаходження в Суворовському районі міста Одеси.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 05.04.2021 року провадження у вказаній цивільній справі було відкрито.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 12.10.2021 року вказану цивільну справу було призначено до розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Оскільки, в силу вимог ст. 369 ч. 2 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 ч. 1 ст. 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи..
Відповідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Інші сторони не скористався своїм правом на подачу відзиву на вищезазначену апеляційну скаргу ОСОБА_1 у цій справі у встановлений апеляційним судом строк станом на час її розгляду апеляційним судом.
Однак, в силу вимог ст. 360 ч. 3 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції апеляційним судом.
У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено – повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Оскаржувана ухвала суду не відповідає зазначеним вимогам закону з огляду на наступне.
Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом (стаття 8 Закону N 2453-VI).
Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні перевірити належність справ до їх юрисдикції та підсудності.
Ухвала суду першої інстанції вмотивована тим, що по суті справи виник із договорів, котрі виконувались за адресою: АДРЕСА_4 , та знаходиться поза межами Суворовського району м. Одеси.
Проте, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає його неправильним з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.
Перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність (стаття 30 ЦПК) є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.
Згідно роз`яснень, які містяться в пункті 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ N 3 від 01.03.2013 "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ" (далі - Постанова) виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають з приводу нерухомого майна. Згідно з положеннями ст. 181 ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.
Тобто це позови, у яких між сторонами виникли правовідносини, з приводу володіння, користування та розпорядження нерухомим майном.
Оскільки позивачі звернулися до суду з позовом щодо надання та споживання житлово-комунальних послуг то між сторонами виникли правовідносини, які регулюються законом України "Про захист прав споживачів" та житлово-комунальних послуг Позовна заява не містить обґрунтувань щодо позбавлення позивача права користування, володіння або розпорядження нерухомим майном.
Звертаючись до суду з апеляційною скаргою, позивач вказував на те, що ним подано позов про захист прав споживачів, який в тому числі може бути пред`явлено і за правилами альтернативної підсудності.
Колегія суддів погоджується з доводами скаржника, що між сторонами виник спір про захист прав споживача.
Відповідно до ч. 5 ст. 28 ЦПК України позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.
Дане положення встановлює правила підсудності на вибір позивача - альтернативної підсудності. Сутність цієї підсудності полягає у тому, що вона не виключає можливості звернення до суду за правилами загальної підсудності, а, навпаки, поряд з цією, встановлює можливість звертатися до іншого або інших судів, тобто встановлює альтернативу - можливість для позивача обирати один із двох чи декількох судів.
Отже, вказана норма передбачає, що це є правом позивача обирати суд для пред`явлення позову, що виникають з приводу захисту прав споживача.
При цьому, якщо позивач при пред`явленні позову дотримався правил територіальної чи альтернативної підсудності, суд не має права передавати справу до іншого суду з мотивів непідсудності справи цьому суду.
Проте, постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції вказаних обставин та положень закону не врахував, внаслідок чого дійшов помилкового висновку про передачу справи за територіальною підсудністю до іншого суду для розгляду за правилами виключної підсудності.
Враховуючи наведене, доводи, викладені в апеляційній скарзі, що ухвала суду першої інстанції про передачу справи до іншого суду є безпідставною та перешкоджає подальшому провадженню у справі, колегія суддів вважає обґрунтованими.
Відповідно до ч. 6 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги скасовує ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України порушення норм процесуального права, яке призвело до помилковості ухвали є підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
На підставі викладеного та керуючись ст. 268, 369, 374, 379, 383, 384, 389 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити.
Ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 26.11.2020 року – скасувати.
Направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та подальшому оскарженню не підлягає.
Повне судове рішення складено 18 жовтня 2021 року.

Головуючий:                                                                                О. В. Князюк

Судді:                                                          О.С. Погорєлова

А.П. Заїкін