Постанова
Іменем України
 
01 грудня 2021 року
м. Київ
 
справа № 522/8545/18

провадження № 61-7771св20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Червинської М. Є., 
суддів: Бурлакова С. Ю., Зайцева А. Ю., Коротуна В. М. (суддя-доповідач), 
Тітова М. Ю.,
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - державне підприємство Міністерства внутрішнього справ України «Інформ-Ресурси»,
третя особа - Прокуратура Одеської області,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу  ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного суду від 06 квітня 2020 рокуу складі колегії суддів: 
Драгомерецького М. М., Дрішлюка А. І., Черевка П. М.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
ІСТОРІЯ СПРАВИ
 
Короткий зміст позовних вимог
 
У травні 2018 року  ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до державного підприємства Міністерства внутрішнього справ України «Інформ-Ресурси», третя особа - Прокуратура Одеської області, про відшкодування майнової шкоди.
 
Позов мотивовано тим, що 25 травня 2011 року автомобіль марки Хонда Акорд, що належить позивачу було визнано речовим доказом по кримінальній справі за обвинувачення ОСОБА_2 у скоєні злочину передбаченого частиною другою статті 345 КК України, вилучено як речовий доказ та доручено УДАІ ГУМВС України в Одеській області організувати зберігання автомобіля. 
 
У 2018 році позивачу дозволили забрати автомобіль з арештмайданчику УДАІ ГУМВС України в Одеській області. За зберігання транспортного засобу 
ОСОБА_1 сплатила 4 944,00 грн та 1 000,00 грн за послуги при евакуації автомобіля СПД ОСОБА_3 ..
 
Позивач зазначала, що їй повернули автомобіль з пошкодженнями, що здійсненні шляхом псування та демонтажу частини деталей. 
 
За висновком судового експерта вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 309 438,13 грн, вартість втрати товарної вартості автомобіля 128 326,20 грн.
 
ОСОБА_1 просила стягнути з відповідача на її користь матеріальну шкоду у розмірі 439 764,33 грн.
 
Короткий зміст рішення суду першої та апеляційної інстанцій 
 
Заочним рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 20 березня 
2019 року позовні вимоги задоволено.
 
Стягнуто з державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України «Інформ-Ресурси» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 
439 764,33 грн.
 
Стягнуто з державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України «Інформ-Ресурси» на користь держави судовий збір у розмірі 4 397,64 грн.
 
Задовольняючи позовні вимоги в повному обсязі, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивачем доведено, що пошкодження автомобіля були здійснені під час зберігання належного йому автомобіля на арештмайданчику ДП «Інформ ресурси», розмір завданої шкоди підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
 
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 13 червня 2019 року заяву 
ДП Міністерства внутрішнього справ України «Інформ-Ресурси» про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.
 
Постановою Одеського апеляційного суду від 06 квітня 2020 року апеляційну скаргу ДП Міністерства внутрішніх справ України «Інформ-Ресурси» задоволено частково, заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 20 березня 2019 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.
 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ДП Міністерства внутрішніх справ України «Інформ-Ресурси» судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 
3 000,00 грн.
 
Постанова апеляційного суду мотивована тим, що суд першої інстанції не залучив до участі у справі в якості належного відповідача, Державне підприємство Міністерства внутрішніх справ України «Інформ-Ресурси», що є законною підставою для скасування судового рішення й ухвалення нового рішення про відмову у позові, оскільки в порушення статей частини 4 статті 51, частини 2 статті 158 та статті 160 ЦПК України суд першої інстанції не постановив у нарадчій кімнаті письмову ухвалу про заміну неналежного відповідача та не звернув увагу на положення частини 3 статі 51 ЦПК України про те, що суд замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача й не з`ясував у позивача ОСОБА_1 причини несвоєчасного звернення до суду з вказаною заявою, що підтверджується протоколом судового засідання від 21 лютого 2019 року.
 
Крім того, апеляційний суд дійшов висновку про те, що позивачкою 
ОСОБА_1 не доведено належним чином те, що ДП Міністерства внутрішніх справ України «Інформ-Ресурси» порушило її права, тому у відповідності до статей 15, 16 ЦК України її право не підлягає захисту судом.
 
Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги
 
05 травня 2020 року ОСОБА_1 через засоби поштового зв?язку подала до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати постанову Одеського апеляційного суду від 06 квітня 2020 року та залишити в силі заочне рішення Приморського районного суду міста Одеси від 20 березня 2018 року.
 
Касаційна скарга, мотивована тим, що справа 06 квітня 2020 року була розглянута за відсутності ОСОБА_1 . Заявник вказує, що суд не мав права самостійно робити висновок щодо стану речі.
 
Доводи інших учасників справи
 
Відзив на касаційну скаргу не надійшов.
 
Рух касаційної скарги та матеріалів справи
 
Ухвалою Верховного Суду від 21 травня 2020 року відкрито касаційне провадження у даній справі та витребувано матеріали цивільної справи з Приморського районного суду міста Одеси.
 
10 червня 2020 року матеріали цивільної справи надійшли до Верховного Суду.
 
Ухвалою Верховного Суду від 18 листопада 2021 року справу призначено до судового розгляду. 
 
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ У СКЛАДІ КОЛЕГІЇ СУДДІВ ДРУГОЇ СУДОВОЇ ПАЛАТИ КАСАЦІЙНОГО ЦИВІЛЬНОГО СУДУ 
 
Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу. Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Частиною першою статті 400 ЦПК України встановлено, що переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
Перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
 
Фактичні обставини справи
 
ОСОБА_1 належить автомобіль Honda Accord, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .
 
Автомобіль Honda Accord, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , постановою старшого слідчого СВ прокуратури Одеської області від 23 травня 
2011 року було визнано речовим доказом та долучено до кримінальної справи №0512009000077 у якості речового доказу.
 
Згідно протоколу огляду від 03 травня 2011 року автомобіль було припарковано біля будівлі Слідчого відділу Прокуратури Одеської області за адресою: м. Одеса, вул. Щорса, 2а. При огляді автомобіля встановлено, що автомобіль має незначні пошкодження: відходить від задньої арки пластик, не закріплено належним чином передній бампер до крила, вивалився передній лівий сигнал повороту, під капотом авто є вінкод, з бардачка автомобіля вилучено технічний паспорт, квитанції, конверти з кредитними картами, у водія ОСОБА_2 вилучено два ключі запалювання та брелок керування сигналізацією.
 
Протоколом № 1465-7 огляду та затримання транспорту від 02 червня 2011 року встановлено, що автомобіль брудний, підірвано правий поріг, підірвано передній бампер, є незначні сколи та подряпини.
 
При поверненні автомобіля позивач ОСОБА_1 сплатила 4 944,00 грн за зберігання транспортного засобу на арешт майданчику до Одеської філії ДП МВС України «Інформ ресурси», що підтверджується квитанцією № 151510102 від 
05 січня 2018 року.
 
За послуги евакуації автомобіля ОСОБА_1 оплатила кошти у сумі 1 000,00 грн.
 
Згідно висновку експерта № 6140 від 10 лютого 2018 року, складеного судовим експертом Федотовим Ф. В., вартість відновлювального ремонту автомобіля Honda Accord, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , становить 
309 438,13 грн, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Honda Accord, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , - 128 326, 20 грн.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
 
У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
 
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
 
Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення апеляційного суду в повній мірі не відповідає.
 
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
 
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
 
Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.
 
Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.
 
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
 
Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
 
Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 просила стягнути з 
ДП Міністерства внутрішніх справ України «Інформ-ресурси» на свою користь завдану матеріальну шкоду у зв?язку з неналежним зберіганням автомобіля, належного ОСОБА_1 .
 
На підтвердження завданої майнової шкоди, ОСОБА_1 надала висновок експерта № 6140 від 10 лютого 2018 року, складеного судовим експертом Федотовим Ф. В., згідно якого вартість відновлювального ремонту автомобіля Honda Accord, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , становить 
309 438,13 грн, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Honda Accord, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , - 128 326, 20 грн.
 
Позивачем не надано доказів в якому стані був автомобіль на момент постановки його на арештмайданчик, з якими саме пошкодженнями автомобіль було поміщено на арештмайданчик та за яких умов автомобіль зберігався.
 
А відтак, наданий позивачкою висновок експерта № 6140 від 10 лютого 
2018 року не може бути взятий до уваги та бути підставою для стягнення суми на відшкодування шкоди.
 
Відповідно до вимог статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
 
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статі 76, 77 ЦПК України).
 
Згідно вимог статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
 
Положення вищезазначених процесуальних норм передбачають, що під час розгляду справ у порядку цивільного судочинства обов`язок доказування покладається як на позивача, так і на відповідача.
 
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла до висновку про недоведеність позивачкою належними та допустимими доказами завдання їй відповідачем майнової шкоди.
 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
 
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд.
 
Суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 400 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права.(частина перша статті 412 ЦПК України).
 
Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до ухвалення незаконного рішення. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню (частини друга та третя статті 412 ЦПК України).
 
Зважаючи на те, що у справі не вимагається збирання або додаткової перевірки чи оцінки доказів, обставини справи встановлені судами повно, але допущено неправильне застосування норм матеріального права, колегія суддів дійшла висновку, що постанова Одеського апеляційного суду від 06 квітня 2020 року підлягає зміні в мотивувальній її частині з підстав, зазначених у цій постанові.
 
Керуючись статтями 400, 409, 412, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
 
Постанову Одеського апеляційного суду від 06 квітня 2020 року змінити у мотивувальній частині, виклавши її у редакції цієї постанови.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий	М. Є. Червинська    	
Судді: 	С. Ю. Бурлаков    	
 	А. Ю. Зайцев    	
 	В. М. Коротун    	
 	М. Ю. Тітов