ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2021 року	Львів	Справа № 803/793/17 пров. № А/857/16450/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді                                                  Заверухи О.  Б.,
суддів                                                                      Гінди О.М., Ніколіна В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 18 червня 2021 року про відмову у задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення до виконання у справі за позовом Ковельського об`єднаного управління Пенсійного фонду України до Приватного підприємства «Формальгаут-Ковель» про стягнення заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, - 

суддя (судді) в суді першої інстанції – Валюх В.М.,
час ухвалення рішення – не зазначено,
місце ухвалення рішення – м. Луцьк,
дата складання повного тексту рішення – не зазначено,

В С Т А Н О В И В:

04 липня 2017 року Ковельське об`єднане управління Пенсійного фонду України звернулося в суд з адміністративним позовом до Приватного підприємства «Формальгаут-Ковель», в якому просило стягнути заборгованість із відшкодування витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за період з лютого по червень 2017 року в сумі 5161,79 грн.
Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 20 липня 2017 року адміністративний позов задоволено повністю. Стягнено з Приватного підприємства «Формальгаут-Ковель» на користь Ковельського об`єднаного управління Пенсійного фонду України заборгованість по відшкодуванню витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, за період з лютого по червень 2017 року включно в сумі 5161,79 грн.
08 червня 2021 року Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві звернулося до суду першої інстанції із заявою про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення.
Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 18 червня 2021 року в задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення до виконання відмовлено. 
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що оскільки з моменту повторного пред`явлення 29 травня 2020 року до виконання до Печерського РВ ДВС виконавчого листа № 721/2017 від 03 листопада 2017 року і до квітня 2021 року стягувач не вчиняв активних дій, спрямованих на отримання інформації щодо стану його виконання, при цьому, заявник (стягувач) належними доказами не довів як сам факт втрати спірного виконавчого листа, так і його втрату не з вини стягувача, тому строк для пред`явлення вказаного виконавчого листа до виконання пропущений з причин, які суд не може визнати поважними. Строк пред`явлення виконавчого листа № 721/2017 від 03 листопада 2017 року до виконання закінчився та суд відмовив у поновленні пропущеного строку для пред`явлення його до виконання, а заявник (стягувач) належними доказами не довів сам факт втрати спірного виконавчого листа.
Не погодившись з прийнятою ухвалою, Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати оскаржувану ухвалу та винести нову ухвалу, якою задовольнити заяву.
Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою, прийнята з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема, зазначає, що скаржником не порушено строки пред`явлення виконавчого листа до виконання, оскільки документ знаходився на виконанні в Печерському районному відділі ДВС у м. Києві, тому строк пред`явлення виконавчого документа до виконання у такому разі переривається. Повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, та оригінал виконавчого листа № 803/793/17 від 03 січня 2017 року на реєстрацію до загального відділу не надходило, а тому виконавчий документ втрачено.
Суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи(в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження) (п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України).
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, з наступних підстав.
Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 20 липня 2017 року у даній справі позов задоволено повністю, стягнуто з ПП «Фомальгаут-Ковель» на користь Ковельського ОУПФУ заборгованість по відшкодуванню витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, за період з лютого по червень 2017 року включно в сумі 5161,79 грн(а.с.26-28).
03 листопада 2017 року Волинський окружний адміністративний суд, на виконання постанови від 20 липня 2017 року у цій справі, видав представнику стягувача Ковельського ОУПФУ виконавчий лист № 721/2017(а.с.33,76).
Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 31 липня 2018 року замінено в адміністративній справі № 803/793/17 сторону виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 721/2017 від 03 листопада 2017 року, виданого на виконання постанови Волинського окружного адміністративного суду від 20 липня 2017 року, стягувача Ковельське ОУПФУ на його правонаступника ГУ ПФУ в м. Києві (а.с.55-56). Вказаною ухвалою суду також встановлено зміну найменування боржника з ПП «Фомальгаут-Ковель» на ПП «Базис Логістик», із зміною місцезнаходження, без зміни ідентифікаційного коду юридичної особи.
В подальшому, 03 травня 2019 року Волинський окружний адміністративний суд постановив ухвалу про поновлення ГУ ПФУ в м. Києві строку для пред`явлення виконавчого листа № 721/2017, виданого 03 листопада 2017 року Волинським окружним адміністративним судом у справі № 803/793/17 до виконання строком на три місяці з дня набрання цією ухвалою законної сили (а.с.89-92).
ГУ ПФУ в м. Києві неодноразово подавало до виконання виконавчий лист № 721/2017 (№ 803/793/17) від 03 листопада 2017 року, постановами державних виконавців Печерського РВ ДВС від 26 грудня 2019 року ВП № 58983164 (а.с.148), від 28 лютого 2020 року ВП № 61363192 (а.с.152) вказаний виконавчий лист повернуто стягувачу.
В поясненнях від 11 червня 2021 року № 2600-0901-8/97013 (а.с.143-145) представник заявника Плющ Я.В. вказує, що 29 травня 2020 року стягувач повторно пред`явив до виконання до Печерського РВ ДВС виконавчий лист № 721/2017 (№ 803/793/17) від 03 листопада 2017 року.
Із довідки Печерського РВ ДВС від 22 квітня 2021 року № 62267089 слідує, що згідно із даними автоматизованої системи виконавчого провадження 09 червня 2020 року виконавчий документ від 03 січня 2017 року № 803/793/17 повернуто стягувачу без прийняття його до виконання, станом на 22 квітня 2021 року даний виконавчий документ повторно на виконання до відділу не надходив (а.с.154).
Приймаючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що відсутні підстави для видачі дубліката виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення до виконання.
Колегія суддів погоджується з обгрунтованістю такого висновку суду першої інстанції з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 4 та ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.
Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.
Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі, зокрема, пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Згідно із п.п. 18.4 п. 18 ч. 1 розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Пенсійним органом належних доказів на підтвердження втрати виконавчого листа до поданої заяви надано не було. Суд також звертає увагу на те, що із заявою про видачу дубліката виконавчого документу можна звернутися лише в межах строків пред`явлення його до виконання, а у разі пропуску такого строку одночасно із заявою про видачу дубліката слід подавати і заяву про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Відповідно до ст. 376 КАС України стягувачам, які пропустили строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Таким чином, підставою для поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання є визнані судом поважні причини такого пропуску.
При цьому, вирішуючи питання визнання поважними причин пропуску строку, суд повинен з`ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність, а відтак дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Поважними за змістом вказаної норми процесуального права визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.
Заявник зазначає, що строки пред`явлення виконавчого документу до виконання не пропущено, оскільки такі переривались у зв`язку з надходженням виконавчого документу на виконанні у відділі ДВС, проте колегія суддів не погоджується з таким твердженням пенсійного органу.
З матеріалів справи слідує, що заявнику було поновлено пропущений строк пред`явлення виконавчого листа до виконання на три місяці. Заявником двічі подавались заяви щодо примусового виконання вищевказаного виконавчого листа, проте двічі виконавчий документ повертався стягувачу.
З часу останнього повернення виконавчого документа 09 червня 2020 року, пенсійним органом не вживалось жодних заходів для виконання постанови Волинського окружного адміністративного суду від 20 липня 2017 року аж до червня 2021 року часу звернення до суду.
Поновлений судом першої інстанції тримісячний строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання, з врахуванням переривання строків, сплив. Жодних поважних причин пропуску такого строку заявником суду не наведено. 
Крім цього, ухвалою від 09 червня 2021 року ГУ ПФУ в м. Києві було зобов`язано надати детальні письмові пояснення, зокрема, щодо надходження чи ненадходження виконавчого листа № 721/2017 від 03 листопада 2017 року від Печерського РВ ДВС після повернення 09 червня 2020 року виконавчого листа стягувачу без прийняття до виконання (зокрема, витяг з книги вхідної кореспонденції, довідка канцелярії тощо) (а.с.125 зворот).
Проте, жодних доказів (зокрема, витяг з книги вхідної кореспонденції, довідка канцелярії тощо) на підтвердження тієї обставини, що виконавчий лист № 721/2017 від 03 листопада 2017 року не надходив стягувачу від Печерського РВ ДВС після його повернення 09 червня 2020 року без прийняття до виконання не надано.
Також, наявна в матеріалах справи довідка Печерського РВ ДВС від 22 квітня 2021 року № 62267089 (а.с.154) підтверджує лише відсутність станом на 22 квітня 2021 року на виконанні виконавчого листа № 721/2017 від 03 листопада 2017 року, а не його втрату, а тому заявник (стягувач) належними доказами не довів як сам факт втрати спірного виконавчого листа, так і його втрату не з вини стягувача.
За таких умов, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачі дубліката виконавчого листа.
Колегія суддів також враховує положення Висновку №  11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Також згідно позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформованої, зокрема у справах «Салов проти України» (заява №  65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява №  63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява №  4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
Відповідно до частини другої статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Таким чином, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.
За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржувану ухвалу слід залишити без змін.
Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 312, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ч. 1 ст. 321, ст. 322, ст. 325 КАС України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві залишити без задоволення, а ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 18 червня 2021 року про відмову у задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення до виконання у справі № 803/793/17 - без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає. 

Головуючий суддя	 	О. Б. Заверуха 	
судді	 	О. М. Гінда 	
 	 	В. В. Ніколін  	
Повне судове рішення складено 02 листопада 2021 року.