Постанова                                  
Іменем України                                  
 
11 жовтня 2021 року
м. Київ
 
справа № 2-683/09
провадження № 61-699св21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
Коломієць Г. В. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Луспеника Д. Д.,
 
учасники справи: 
заявник - Акціонерне товариство «УкрСиббанк»,
заінтересовані особи:  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Акціонерного товариства «УкрСиббанк» на ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська 
від 13 лютого 2020 року, постановлену у складі судді Якименко Л. Г., та постанову Дніпровського апеляційного суду від 08 грудня 2020 року, прийняту у складі колегії суддів: Демченко Е. Л., Куценко Т. Р., 
Макарова М. О.,
 
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог
 
У січні 2020 року Акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі - 
АТ «УкрСиббанк»), яке є правонаступником Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСиббанк»), звернулося до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа про солідарне стягнення заборгованості, судових витрат та поновлення пропущеного строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання, боржник - ОСОБА_1 .
Заяву мотивувало тим, що рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 лютого 2010 року у справі № 2-683/09 позов ПАТ «УкрСиббанк» задоволено, солідарно стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором у розмірі 
1 204 006, 32 грн та судові витрати у сумі 1 950,00 грн.
31 травня 2010 року Амур-Нижньодніпровський районний суд 
м. Дніпропетровська видав два виконавчі листи № 2-683/2010, стягувач - ПАТ «УкрСиббанк», боржники: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 
22 жовтня 2010 року постановою державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції (далі - Амур-Нижньодніпровський ВДВС Дніпропетровського МУЮ) відкрито ВП №  22242608. 
Тривалий час виконавчі документи перебували на виконанні в Амур-Нижньодніпровському відділі державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.
 
На запит банку від 25 квітня 2013 року про хід виконання у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа №2-683/2010, виданого 31 травня 2010 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська, виконавча служба 29 липня 2014 року повідомила, що ВП № 22242608 закрито на підставі пункту 4 частини першої статті47 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції Закону, чинній станом на  липень 2014 року). 
Банк зазначав, що на його адресу постанова державного виконавця про повернення виконавчого документа та його оригінал не надходили, а його запит від 02 листопада 2017 року, направлений до Амур- Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, проігноровано.
 
29 березня 2018 року від Амур-Нижньодніпровського ВДВС Дніпропетровського МУЮ надійшов лист, у якому банк повідомлено про неможливість надати підтвердження направлення виконавчого документа на адресу стягувача, у зв`язку зі спливом строку зберігання архівних справ (3 роки). При цьому жодних процесуальних документів, які б стосувалися примусового виконання виконавчого листа № 2-683/2010, виданого 
31 травня 2010 року Амур-Нижньодніпровським районним судом 
м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на користь АТ «УкрСиббанк», від будь-яких інших органів державної виконавчої служби не надходило.
За цих обставин банк припускає, що виконавчий документ втрачено. 
 
Оскільки рішення суду у справі №2-683/2009 не виконано, заборгованість ОСОБА_1 не сплатила, а виконавчий лист втрачено, 
АТ «УкрСиббанк» просило суд видати дублікат виконавчого листа 
№ 2-683/2010, виданого 31 травня 2010 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська про солідарне стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «УкрСиббанк» заборгованості у сумі 1 241 956,32 грн у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 21 червня 2006 року № 11021324000, поновити строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
 
Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій
 
Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 13 лютого 2020 року заяву АТ «УкрСиббанк» залишено без задоволення.
 
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 08 грудня 2020 року апеляційну скаргу АТ «УкрСиббанк» залишено без задоволення, ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська 
від 13 лютого 2020 року залишено без змін.
 
Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, вказав, що підстави для її задоволення відсутні, оскільки не надано доказів того, що виконавчий лист втрачено та не отримано АТ «УкрСиббанк» після його направлення державним виконавцем, не зазначено чи проводилася службова перевірка з приводу втрати виконавчого листа, не зазначено які вживалися заходи щодо розшуку оригіналу виконавчого листа, з урахуванням того, що запит 
до виконавчих органів АТ «УкрСиббанк» подало лише один раз у 2017 році, майже через сім років після відкриття виконавчого провадження. Крім того, не надано доказів того, що на час звернення до суду за вказаним виконавчим листом не проводиться стягнення боргу.
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги
 
У січні 2021 року АТ «УкрСиббанк» подало до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду 
м. Дніпропетровська від 13 лютого 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 08 грудня 2020 року, передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.
Відзив на касаційну скаргу не надходив. 
 
Рух касаційної скарги у суді касаційної інстанції
 
29 січня 2021 року ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів: Коломієць Г. В. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Луспеника Д. Д., поновлено АТ «УкрСиббанк» строк на касаційне оскарження, відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою АТ «УкрСиббанк» про видачу дубліката виконавчого листа, відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою АТ «УкрСиббанк» про поновлення строку на пред`явлення виконавчого документа, витребувано справу із Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська. 
 
У лютому 2021 року справа надійшла до Верховного Суду.
 
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
 
Касаційна скарга мотивована тим, що суди попередніх інстанцій в оскаржуваних судових рішення застосували норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 23 вересня 2020 року у справі № 127/2-3538/10 (провадження № 61-8969св20), від 07 червня 2018 року у справі № 607/21808/13-ц (провадження № 61- 25673св18), від 10 квітня 
2020 року у справі № 752/23921/17 (провадження № 61-40191св18).
 
Заявник вказував, що суди не дослідили зібрані у справі докази, зокрема, що підтверджують втрату виконавчого документа. Крім того, суду не надано жодного доказу на спростування втрати стягувачем виконавчого листа, чим порушено принцип змагальності.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
 
02 лютого 2010 року рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська у справі № 2-683/09 задоволено позов 
АТ «УкрСиббанк», стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором у розмірі 1 204 006,32 грн та судові витрати у розмірі 1 950,00 грн. Рішення набрало законної сили 12 лютого 2010 року.
 
31 травня 2010 року Амур-Нижньодніпровський районний суд 
м. Дніпропетровська видав виконавчі листи № 2-683/2010, стягувач - 
АТ «УкрСиббанк», боржники: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .
 
Постановою державного виконавця Амур-Нижньодніпровського ВДВС Дніпропетровського МУЮ від 22 жовтня 2010 року відкрито ВП № 22242608.
 
Встановлено, що матеріали справи містять лист АТ «УкрСиббанк» 
від 25 квітня 2013 року за вих. № 3001/АКР, в якому банк звертається до Амур-Нижньодніпровського ВДВС Дніпропетровського МУЮ із запитом про надання інформації щодо виконавчих дій у виконавчому провадженні, відкритому з примусового виконання виконавчих листів № 2-683/2010, виданих 31 травня 2010 року Амур-Нижньодніпровським районним судом 
м. Дніпропетровська. Цей лист банку не містить підпису представника банку та доказів його отримання адресатом.
 
02 листопада 2017 року за вих. №3370/АКР АТ «УкрСиббанк» звернулося до Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції із запитом про надання інформації.
29 березня 2018 року Амур-Нижньодніпровський ВДВС Дніпропетровського МУЮ повідомив АТ «УкрСиббанк» про те, що на виконанні перебував розшукуваний виконавчий лист, який 29 липня 2014 року повернуто стягувачу - АТ «УкрСиббанк» на підставі пункту 4 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження». Можливість надати підтвердження щодо направлення виконавчого документа на адресу стягувача відсутня у зв`язку зі спливом строку зберігання архівних справ 
(3 роки).
 
Мотивувальна частина 
Позиція Верховного Суду
 
Відповідно до пунктів 1, 3, 4 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
 
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.
 
Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що ухвала суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції в оскаржуваних частинах відповідають вказаним вимогам закону.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
 
Підпунктом 17.4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» встановлено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.
Системний аналіз даної норми дає підстави дійти висновку про те, що видача дубліката виконавчого листа передбачена законодавством лише у разі його втрати. 
 
Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.
 
Згідно зі статтею 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
 
Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
 
При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, надавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.
 
Суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, встановив, що виконавчі дії з примусового виконання виконавчого листа 2-683/2010, виданого 31 травня 2010 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська, боржник - ОСОБА_1 , розпочато Амур-Нижньодніпровським ВДВС Дніпропетровського МУЮ 
22 жовтня 2010 року ВП №  22242608, а постановою від 29 липня 2014 року цей виконавчий лист повернуто стягувачу - АТ «УкрСиббанк» на підставі пункту 4 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження», про що виконавчими органами повідомлено стягувача на його лист від 02 листопада 2017 року.
 
Сторона, яка приймає участь у судовому процесі, зобов`язана з розумними інтервалом часу сама цікавитися провадження у справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
 
Таким чином, оскільки із листа виконавчої служби не вбачається обставин втрати виконавчого листа, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про те, що банк не надав доказів того, що виконавчий лист втрачено, чи не отримано ним після його повернення державним виконавцем; заявник не вказав які дії вчинялися для розшуку оригіналу виконавчого листа, чи проводилася службова перевірка з приводу його втрати, що згідно з положенням статей 12, 81 ЦПК України є процесуальним обов`язком сторони. При цьому суди констатували той факт, що стягувач з моменту відкриття виконавчого провадження, про хід його виконання цікавився лише один раз - у листопаді 2017 року.
 
Доводи касаційної скарги в цій частині не спростовують правильність висновків судів першої та апеляційної інстанцій, на законність судових рішень не впливають, зводяться до переоцінки встановлених судами обставин щодо видачі дублікатів виконавчих листів та наявних у справі доказів, що відповідно до положень статті 400 ЦПК України знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції. 
 
Висновки судів попередніх інстанцій про те, що дублікат виконавчого листа видається у разі втрати оригіналу, доказів чого не надав суду заявник,  узгоджуються з висновками, викладеними, зокрема у постановах Верховного Суду від 23 вересня 2020 року у справі № 127/2-3538/10 (провадження № 61-8969св20), від 07 червня 2018 року у справі 
№ 607/21808/13-ц (провадження № 61-25673св18), від 10 квітня 2020 року у справі № 752/23921/17 (провадження № 61-40191св18), на які як на підставу касаційного оскарження посилався заявник.
 
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
 
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції та постанову апеляційної інстанції - без змін.
 
Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ :
 
Касаційну скаргу Акціонерного товариства «УкрСиббанк» залишити без задоволення.
 
Ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська 
від 13 лютого 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду 
від 08 грудня 2020 року залишити без змін.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Судді:   	Г. В. Коломієць     Б. І. Гулько     Д. Д. Луспеник