Справа № 299/2287/19

Закарпатський апеляційний суд

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.11.2021                 м. Ужгород

       Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І.С., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу про адміністративне правопорушення № 33/4806/120/20 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 20. 08. 2019.
Цією постановою з урахуванням постанови Виноградівського районного суду Закарпатської області від 13. 11. 2020 про виправлення описки:
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, мешканець АДРЕСА_1 , визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 01 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп. 
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 059779 від 14. 07. 2019 та постанови судді від 20. 08. 2019 вбачається, що ОСОБА_1 14. 07. 2019 о 01 год. 47 хв. в смт. Королево по вул. Центральній, керував автомобілем марки «Ауді А 4», р. н. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: нестійка хода, порушення мови, зіниці очей не реагують на світло, від проходження медичного освідування, відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 порушує питання про скасування постанови судді Виноградівського районного суду 20. 08. 2019 та закриття провадження у справі відносно нього за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Стверджує, що 14. 07. 2019 о 01 год. 47 хв. його під час керування автомобілем було зупинено працівниками поліції і, з погрозою застосування табельної зброї, проведено несанкціонований обшук транспортного засобу. Після чого його на службовому автомобілі відвезли до Виноградівської РЛ, де він не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, що можуть підтвердити свідки ОСОБА_4 і ОСОБА_5 . В медичному закладі відсутніми були наркологічні тестери, тому поліцейські відвезли його до відділення поліції, де і склали протокол. Про відсутність у цей період у приймальному відділенні лікарні наркотестерів підтвердила завідуюча приймального відділення Виноградівської РЛ ОСОБА_6 . Зазначає, що поліцейським завідомо внесено неправдиві відомості до офіційного документу, що підпадає під ознаки злочину, передбаченого ст. 366 КК України. Посилається на те, що на прохання його представника відкласти розгляд справи на інший день у зв`язку з необхідністю подання доказів 

-2-

відсутності в його діях складу цього адміністративного правопорушення, суддею всупереч вимогам статей 251, 268 КУпАП вказане клопотання залишено без розгляду. Просить постанову скасувати, справу надіслати до місцевого суду на новий розгляд в іншому складі з метою встановлення медпрацівників, які чергували в той день у приймальному відділенні, та виклику в судове засідання свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 і ОСОБА_4 .
Будучи неодноразово належними чином повідомленими про час та місце розгляду апеляційної скарги, ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Човбан С.І. на розгляд справи щодо ОСОБА_1 не з`явилися, судову кореспонденцію отримували, до суду в черговий раз не з`явилися, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляли, а тому враховуючи вимоги закону про розгляд справи в розумні строки, передбачені ч. 4 ст. 294 КУпАП, а також рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа проти Іспанії » від 07. 07. 1989 про те, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип – верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи, а тому апеляційний суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Човбана С.І., що не може розцінюватись як порушення їх прав, передбачених ст. ст. 268, 271 КУпАП. Крім того, апеляційний суд враховує клопотання ОСОБА_1 про розгляд апеляційної скарги без його участі. 
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані по справі докази, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд прийшов до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
За змістом ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи щодо ОСОБА_1 належним чином дотримані.
Протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 059779 від 14. 07. 2019 стверджується, що ОСОБА_1 14. 07. 2019 о 01 год. 47 хв. в смт. Королево по вул. Центральній, керував автомобілем марки «Ауді А 4», р.н. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: нестійка хода, порушення мови, зіниці очей не реагують на світло, від проходження медичного освідування, відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.
Наявними в протоколі підписами підтверджено, що ОСОБА_1 роз`яснено права та обов`язки; зі змістом протоколу він ознайомлений; його копію отримав; що до протоколу внесені правильні дані щодо його особи; в графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, наявна відмітка, що ОСОБА_9 відмовився від надання пояснень та від підпису у протоколі. 

-3-

З письмових пояснень свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_7 вбачається, що в їх присутності водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду в установленому законом порядку в лікаря-нарколога для визначення стану наркотичного сп`яніння (а. с. 2-3).
Вищенаведені докази, які є належними й допустимими, зібрані відповідно до вимог КУпАП, оскільки порушень при їх збиранні в ході розгляду справи апеляційним судом не виявлено, у своїй сукупності підтверджують порушення ОСОБА_1 вимог, передбачених п. 2.5 Правил дорожнього руху України, та його винуватість у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення.
Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено яких-небудь даних, які би давали підстави вважати, що інспектор Ісак В.І. був упереджений при складанні щодо ОСОБА_1 протоколу за ознаками, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення, що в нього були підстави для фальсифікації протоколу чи обмови ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, а також про його зацікавленість у результатах розгляду справи, – у підтвердження таких даних відсутні які-небудь належні докази як у матеріалах справи, так їх і не додано до апеляційної скарги й на такі не посилався ОСОБА_1 в апеляційній скарзі.
Тому, апеляційний суд приходить до висновку, що інспектор патрульної поліції діяв у межах наданих йому повноважень.
Крім того, під час апеляційного розгляду не встановлено даних і про те, що у свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_7 були підстави для обмови ОСОБА_1 в тому, що він відмовився від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, а також про їх зацікавленість у результатах розгляду справи, – у підтвердження таких даних також відсутні які-небудь належні докази як у матеріалах справи, так їх не додано й до апеляційної скарги.
З урахуванням наведеного вище, доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, а такий не було проведено через відсутність експрес-тестів, апеляційний суд відхиляє як такі, що не ґрунтуються на фактичних обставинах та матеріалах справи.
Доводи апеляційної скарги про те, інспектором поліції не відбирались пояснення у свідків – медпрацівників ОСОБА_5 і ОСОБА_4 , і при цьому, у наявних в матеріалах справи письмових поясненнях вказаних свідків не вказано обставин їх присутності при складанні протоколу та яка саме відмова ними засвідчена, - апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки такі також спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, зокрема, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 зі змісту яких вбачається, що своїми підписами вказані свідки підтвердили факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в лікаря-нарколога.
Доводи апеляційної скарги про те, що працівники поліції внесли завідомо неправдиві відомості в офіційний документ та наявність в їх діях ознак злочину, передбаченого ст. 366 КК України, апеляційний суд відхиляє як такі, що не спростовують факту порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України та не свідчать про невідповідність складеного щодо ОСОБА_1 протоколу вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки в такому зазначені всі необхідні відомості передбачені цією нормою права.
Доводи ОСОБА_1 про те, що він спочатку погодився пройти огляд на стан сп`яніння, оскільки працівники поліції погрожували застосувати табельну зброю, апеляційний суд розцінює як спосіб захисту з метою уникнути адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, оскільки, як встановлено матеріалами справи, ОСОБА_1 на пропозицію пройти огляд у лікаря – нарколога відмовився в присутності двох свідків, при цьому будь-яких даних які б свідчили, що на ОСОБА_1 здійснювався тиск з боку працівників поліції матеріали справи не містять. 

-4-

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що суддею місцевого суду, ОСОБА_1 обґрунтовано визнаний винуватим у порушенні вимог, передбачених пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України та скоєнні, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення; що адміністративне стягнення накладено на нього в межах санкції вищевказаної статті, у зв`язку із чим, є таким, що відповідає як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, так і особі правопорушника, а також передбаченій ст. 23 КУпАП меті адміністративного стягнення.
Інші доводи апеляційної скарги в ході апеляційного розгляду свого підтвердження не знайшли та є такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення у зв`язку з наявністю достатніх та належних доказів, які в своїй сукупності підтвердили обставини вчиненого адміністративного правопорушення і не перешкоджають апеляційному суду прийняти рішення на підставі наявних матеріалів справи.
На які-небудь інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.
Тому, на переконання апеляційного суду, оскаржувана постанова, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни, а подана ОСОБА_1 апеляційна скарга – без задоволення.
При прийнятті рішення враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що суд, за відсутності обґрунтованих клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати будь-яких свідків, тощо; те, що апелянтом не було надано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та могли б слугувати підставами для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення, і будь-яких обґрунтованих клопотань із цього приводу, у тому числі про витребування доказів чи виклику свідків, не заявлялось.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу, подану ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 20. 08. 2019 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,- без змін.
Постанова набирає законної сили негайно й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя: