ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"12" жовтня 2021 р.           Справа№ 911/698/21 (911/1920/21)
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Гарник Л.Л.
суддів:            Полякова Б.М. 
          Доманської  М.Л. 
 
секретар судового засідання Ковган О.І.
за участю представників учасників справи відповідно до протоколу судового засідання від 12.10.2021
розглянувши апеляційну скаргу  ОСОБА_1 
на ухвалу Господарського суду Київської області від 02.07.2021 
за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Супрунівське»
про забезпечення позову
у справі № 911/698/21 (911/1920/21) 
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Супрунівське»
до 1.  ОСОБА_1 
    2.Товариства з обмеженою відповідальністю «Династія В.В.»
про визнання права власності 
у відокремленому провадженні в межах справи № 911/698/21
за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-монтажне управління - 6» 
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Династія В.В.»
про банкрутство

ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Господарського суду Київської області від 30.03.2021 відкрито провадження у справі № 911/698/21 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-монтажне управління - 6» (далі - ТОВ «БМУ-6») про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Династія В.В.» (далі - ТОВ «Династія В.В.», Боржник); визнано грошові вимоги ТОВ «БМУ-6» до Боржника у сумі 201480 грн.; введено процедуру розпорядження майном ТОВ «Династія В.В.» та призначено розпорядником майна ТОВ «Династія В.В.» арбітражного керуючого Бєлову Олену Анатоліївну; заборонено Боржнику та власнику майна (органу, уповноваженому управляти майном) Боржника приймати рішення щодо ліквідації, реорганізації Боржника, а також відчужувати основні засоби та предмети застави; призначено попереднє засідання господарського суду.
01.07.2021 до Господарського суду Київської області звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Супрунівське» (далі - ТОВ «Супрунівське», позивач) з позовом до ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) та Товариства з обмеженою відповідальністю «Династія В.В.» (далі - ТОВ «Династія В.В.») про визнання права власності на частку у статутному капіталі ТОВ «Династія В.В.» у розмірі 3  850  000 грн.
Позов обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 як колишній учасник ТОВ «Династія В.В.» не визнає корпоративні права позивача, в той час як останній набув право власності на частку у статутному капіталі ТОВ «Династія В.В.» у розмірі 3  850 грн., що складає 35% від його статутного капіталу, на підставі укладеного з ОСОБА_2 договору дарування від 11.10.2020. 
У позовній заяві йдеться про те, що вказаний договір є чинним та не оспорюється в судах України. 
Втім, Господарським судом Вінницької області розглядається справа за позовом ОСОБА_1 про визнання протиправними та скасування внесених записів до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 15.10.2020, згідно з якими проведено державну реєстрацію зміни складу учасників ТОВ «Династія В.В.» щодо ТОВ «Супрунівське». 
На думку позивача, у разі задоволення позову ОСОБА_1 ТОВ «Супрунівське» буде позбавлене частки у статутному капіталі ТОВ «Династія В.В.», а відтак, наяні підстави вважати що ОСОБА_1 оспорюється відповідне право власності ТОВ «Супрунівське».
Разом з позовною заявою у справі, що розглядається, Позивач звернувся з заявою про забезпечення позову від 01.07.2021, згідно з якою просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань будь-яких органів (місцевого самоврядування, виконавчих комітетів, місцевих державних адміністрацій, Міністерства юстиції України та його територіальних органів, комісій), а також нотаріусам, технічним адміністраторам та особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, які мають відповідні повноваження щодо внесення будь-яких відомостей та/або змін з будь-яких питань до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, вчиняти в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань будь-які реєстраційні дії та вносити будь-які записи (зміни) щодо юридичної особи ТОВ «Династія В.В.».
Заява про вжиття заходів забезпечення позову мотивована тим, що ОСОБА_1 не визнається право власності позивача на відповідну частку в статутному капіталі ТОВ «Династія В.В.», оскільки ним ініційовано судовий спір у справі № 902/47/21 щодо скасування реєстраційних дій від 15.10.2020, на підставі яких було здійснено державну реєстрацію зміни складу учасників ТОВ «Династія В.В.» та включено позивача до учасників  ТОВ «Династія В.В.».
Ухвалою Господарського суду Київської області від 02.07.2021 у справі № 911/1920/21 (911/1920/21) вжито заходів забезпечення позову шляхом заборони     державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань будь-яких органів (місцевого самоврядування, виконавчих комітетів, місцевих державних адміністрацій, Міністерства юстиції України та його територіальних органів, комісій), а також нотаріусам, технічним адміністраторам та особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, які мають відповідні повноваження щодо внесення будь-яких відомостей та/або змін з будь-яких питань до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань,     вчиняти     в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань     будь-які реєстраційні дії та вносити будь-які записи (зміни), скасовувати записи, пов`язані зі зміною складу учасників ТОВ «Династія В.В.» або зміною розмірів їхніх часток.
Не погоджуючись з ухвалою місцевого господарського суду, ОСОБА_1 звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на ухвалу Господарського суду Київської області від 02.07.2021 у справі № 911/698/21 (911/1920/21), в якій просить скасувати вищевказану ухвалу.
Апеляційна скарга мотивована порушенням судом першої інстанції норм процесуального права, зокрема частини 1, 3 статті 6 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).
Посилаючись на порушення судом прав третіх осіб - учасників ТОВ «Династія В.В.» ОСОБА_1 та приватного підприємства «Корпорація Максимум», скаржник наголошує на тій обставині, що згідно з рішенням Господарського суду Вінницької області від 19.04.2021 у справі № 902/47/21 ТОВ «Супрунівське» не є учасником ТОВ «Династія В.В.», натомість ОСОБА_1 відновив свої права щодо володіння 20% ТОВ «Династія В.В.».
Скаржник зазначає, що судом першої інстанції залишено поза увагою відсутність зв`язку між предметом спору, підставою його виникнення та імовірними діями відповідача у вказаній послідовності та не враховано, що вжиття заходів до забезпечення позову має бути співставлене з правами інших учасників ТОВ «Династія В.В.» на мирне володіння майном.
До того ж скаржником заперечується правомірність прийняття суддею Наріжним С.Ю. позовної заяви ТОВ «Супрунівське» до ОСОБА_1 та ТОВ «Династія В.В.» про визнання права власності на частку у статутному капіталі ТОВ «Династія В.В.» у розмірі 3  850  000 грн. в межах справи про банкрутство № 911/698/21 ТОВ «Династія В.В.».
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.07.2021 апеляційну скаргу ОСОБА_1 передано на розгляд колегії суддів у складі: Гарник Л.Л. (головуючий суддя), Андрієнко В.В., Буравльов С.І.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.07.2021 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 відкрито апеляційне провадження, справу призначено до розгляду, витребувано з Господарського суду Київської області матеріали справи № 911/698/21 (911/1920/21).
05.08.2021 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 911/698/21 (911/1920/21).
16.08.2021 від ТОВ "Супрунівське" надійшов відзив на апеляційну скаргу, 
У зв`язку з перебуванням у відпустці суддів Андрієнка В.В., Буравльова С.І., відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.08.2021 апеляційну скаргу ОСОБА_1 передано на розгляд колегії суддів у складі: Гарник Л.Л. (головуючий суддя), Доманська М.Л., Поляков Б.М.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.08.2021 справу прийнято до провадження у визначеному складі колегії суддів.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.08.2021 розгляд справи відкладено.
17.09.2021 від ТОВ "Супрунівське" надійшли додаткові пояснення.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.08.2021 розгляд справи відкладено.
12.10.2021 в судовому засіданні представник представник ОСОБА_1 Бігунець Ірина Миколаївна звернулась з клопотанням про відкладення розгляду справи та надання можливості ознайомитись з матеріалами справи.
Суд відмовляє в задоволенні клопотання з наступних підстав.
Частиною 1 статті 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.
Відповідно до частини 1 статті 216 Господарського процесуального кодексу України суд відкладає розгляд справи у випадках, встановлених частиною другою статті 202 цього Кодексу.
Згідно частини 2 статті 202 Господарського процесуального кодексу України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження.
Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 мав достатньо часу для забезпечення належного представництва інтересів в суді апеляційної інстанції.
Окрім того, відповідно до пункту 7 частини 1 статті 129 Конституції України однією із засад здійснення судочинства встановлено розумні строки розгляду справи судом.
Згідно статті 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, учасником якої є Україна, встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейським судом з прав людини у справах проти України.
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 згаданої Конвенції (рішення ЄСПЛ від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України", рішення ЄСПЛ від 27.04.2000 у справі "Фрідлендер проти Франції"). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄСПЛ від 30.11.2006 у справі "Красношапка проти України").
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.10.2021 заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Гарник Л.Л., Полякова Б.М., Доманської М.Л. від розгляду справи №911/698/21 (911/1920/21) залишено без розгляду.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства та заслухавши пояснення присутніх представників учасників справи, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Предметом розгляду у даній справі є позовні вимоги ТОВ «Супрунівське» до ОСОБА_1 та ТОВ «Династія В.В.» про визнання права власності на частку у статутному капіталі ТОВ «Династія В.В.» у розмірі 3  850  000 грн.
Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань   ТОВ «Супрунівське» є учасником ТОВ «Династія В.В.» з розміром частки в статутному капіталі останнього в сумі 3 850 000 грн. 
Рішенням Господарського суду Вінницької області від 19.04.2021 у справі №902/47/21, залишеним без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 30.06.2021,  позов ОСОБА_1 задоволено, визнано протиправними та скасовано внесені державним реєстратором відділу реєстрації Управління "ЦНАП" виконавчого комітету Жмеринської міської ради Рудяк О.П. до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємств та громадських формувань запис від 09.10.2020 за №1001749950009013921, №1001749950010013921, №1001749950011013921, №1001749950012013921. Визнано протиправними та скасовано внесені державним реєстратором з державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців відділу "Центру надання адміністративних послуг та державної реєстрації" виконавчого комітету Гайсинської міської ради Богачуком В.Д. записи від 15.10.2020 за №1001741070014013921, яким змінено засновників (учасників) юридичної особи ТОВ "Династія В.В.", від 15.10.2020 №1001741070015013921, яким змінено засновників (учасників) юридичної особи ТОВ "Династія В.В.".
З наведених підстав місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_1 не визнається право власності ТОВ «Супрунівське» на відповідну частку в статутному капіталі, зокрема ініційовано судовий спір у справі № 902/47/21 про визнання протиправним та скасування записів в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Зазначені докази є належними та такими, що підтверджують обставини вчинення дій щодо зміни складу учасників ТОВ «Династія В.В.» та внесення змін до реєстраційних відомостей, у тому числі щодо виключення позивача зі складу учасників товариства.
Статтею 136 ГПК України передбачено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи. Воно полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судового рішення або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
Заходи до забезпечення позову можуть вживатися лише за умов, визначених статтею 136 Господарського процесуального кодексу, а саме:
- якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду;
- якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
При вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову господарський суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням таких умов:
- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;
- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;
- наявності зв`язку між заявленим заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги,
- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду, імовірності ускладнення чи непоновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, у разі невжиття таких заходів;
- запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Згідно з п. 4 частини 1 статті 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.
За приписами частини 3 статті 137 ГПК України суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову.
Відповідно до частини 5 статті 137 ГПК України не допускається забезпечення позову у спорах, що виникають з корпоративних відносин, шляхом заборони:
1) проводити загальні збори акціонерів або учасників господарського товариства та приймати ними рішення, крім заборони приймати конкретні визначені судом рішення, які прямо стосуються предмета спору;
2) емітенту, зберігачу, депозитарію надавати реєстр власників іменних цінних паперів, інформацію про акціонерів або учасників господарського товариства для проведення загальних зборів товариства;
3) участі (реєстрації для участі) або неучасті акціонерів або учасників у загальних зборах товариства, визначення правомочності загальних зборів акціонерів або учасників господарського товариства;
4) здійснювати органам державної влади, органам місцевого самоврядування, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб покладені на них згідно із законодавством владні повноваження, крім заборони приймати конкретні визначені судом рішення, вчиняти конкретні дії, що прямо стосуються предмета спору.
Згідно із пунктом 31 частини 2 статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості про юридичну особу, крім державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб: дата прийняття, дата набрання законної сили та номер судового рішення, на підставі якого проведено реєстраційну дію.
Відповідно до частини 10 статті 13 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" державна судова адміністрація України забезпечує передачу до Єдиного державного реєстру примірника судового рішення, яке тягне за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, судового рішення про арешт корпоративних прав та про заборону (скасування заборони) вчинення реєстраційних дій - у день набрання рішенням суду законної сили.
Відповідно до частини 5 статті 14 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" направлення судових рішень, які тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, та про заборону (скасування заборони) вчинення реєстраційних дій здійснюється у порядку інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром та Єдиним державним реєстром судових рішень.
Згідно із пунктом 2 частини 1 статті 25 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі або заборону (скасування заборони) вчинення реєстраційних дій, а також надійшли в електронній формі від суду або державної виконавчої служби відповідно до Закону України "Про виконавче провадження".
Пунктом 2 частини 1 статті 28 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" передбачена така підстава для відмови у державній реєстрації, як "у Єдиному державному реєстрі містяться відомості про судове рішення щодо заборони проведення реєстраційної дії".
Отже, заборона вчинення реєстраційних дій є одним із визначених законом способів забезпечення позову, який передбачений, зокрема Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", про що правильно зазначили суди попередніх інстанцій.
Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 09.11.2018 у справі № 915/508/18.
Колегія суддів виходить із того, що забезпечення позову полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судового рішення. Згідно з положеннями статей 136, 137 Господарського процесуального кодексу України забезпечення позову застосовується судом, зокрема, якщо їх невжиття може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
При цьому вибір способу забезпечення залежить від суті позовної вимоги, зокрема, неприпустимим є застосування заходів забезпечення позову, які не пов`язані з предметом спору. Відповідно до положень статті 137 Господарського процесуального права України та Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" позов може бути забезпечений шляхом заборони вчинення реєстраційних дій у Реєстрі.
При розгляді заяви ТОВ «Супрунівське» суд першої інстанції правильно врахував правову позицію Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду, викладену в постанові від 16.08.2018 у справі №910/1040/18, про необхідність дослідження в немайнових спорах того, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.
Дослідивши зміст заяви позивача та визначених заявником заходів забезпечення позову, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення заяви з огляду на те, що вжиття заходів забезпечення позову у даній справі шляхом заборони вчиняти в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань будь-які реєстраційні дії та вносити будь-які записи (зміни) щодо юридичної особи ТОВ «Династія В.В.» має досить широке визначення, оскільки реєстраційні дії щодо юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань можуть стосуватись не тільки складу учасників та розміру їхніх часток, але й інших правовідносин юридичної особи (у тому числі щодо особи керівника, адреси місцезнаходження тощо), що може обмежити правомочності юридичної особи в інших сферах правовідносин, що не пов`язані з предметом даного спору.
З наведених підстав колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що співмірним та адекватним способом забезпечення позову, який прямо стосується предмета спору у даній справі та відповідає п. 4 ч. 5 ст. 137 ГПК України, є заборона особам, які виконують функції державних реєстраторів вчиняти в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань будь-які реєстраційні дії та вносити будь-які записи (зміни), скасовувати записи, пов`язані зі зміною складу учасників ТОВ «Династія В.В.» або зміною розмірів їхніх часток.
Отже, вжиті судом у даному випадку заходи забезпечення позову відповідають процесуальним нормам, що регулюють дані правовідносини, зокрема, вимогам розумності, обґрунтованості, адекватності, збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, доведеності обставин щодо ймовірності істотного ускладнення чи унеможливлення ефективного захисти або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів Позивача, за захистом яких він звернувся до суду, в разі невжиття таких заходів. 
Колегія суддів враховує, що відповідно до вимог пункту 4 частини 5 статті 137 ГПК України місцевий господарський суд визначив конкретні дії, пов`язані з предметом позову, які забороняється вчиняти суб`єктам державної реєстрації та які, водночас, не обмежують права ТОВ «Династія В.В.»  щодо його господарської діяльності.
За наведених у цій постанові обставин суд апеляційної інстанції вважає, що аргументи та доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду оскаржуваного рішення, скаржнику було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують вказаного висновку.
Аргументи скаржника про неправомірність прийняття суддею Господарського суду Київської області Наріжним С.Ю. до провадження позовної заяви ТОВ «Супрунівське» до ОСОБА_1 та ТОВ «Династія В.В.» про визнання права власності на частку у статутному капіталі ТОВ «Династія В.В.» у розмірі 3  850  000 грн. в межах справи про банкрутство № 911/698/21 ТОВ «Династія В.В.» колегія суддів відхиляє з наступних підстав.
Відповідно до статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею (частина перша). 
Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника. Склад учасників розгляду спору визначається відповідно до Господарського процесуального кодексу України. Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення. У разі якщо відповідачем у такому спорі є суб`єкт владних повноважень, суд керується принципом офіційного з`ясування всіх обставин у справі та вживає визначених законом заходів, необхідних для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів, з власної ініціативи (частина друга вказаної статті). 
Таке урегулювання процедури розгляду спорів до відповідача, щодо якого відкрито провадження у справі про банкрутство, встановлює зрозумілу і справедливу процедуру закінчення розгляду справи належним судом, дотримання принципу визначення юрисдикції справи та підсудності спорів одному господарському суду, який акумулює усі вимоги до відповідача, щодо якого порушено процедуру банкрутства. 
У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення апеляційної скарги судові витрати, пов`язані з розглядом справи у суді апеляційної  інстанції, у відповідності до ст. 129 ГПК України, покладаються на апелянта.
Керуючись ст.ст. 269, 275-276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Господарського суду Київської області від 02.07.2021 у справі № 911/698/21 (911/1920/21) залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст постанови складено 17.11.2021. 

Головуючий суддя                                                            Л.Л. Гарник 

Судді                                                                                Б.М. Поляков

                                                                                М.Л. Доманська