ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7996/21 Справа № 207/2263/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Бистрова Л. О. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2021 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Городничої В.С.,
                            суддів                - Єлізаренко І.А., Петешенкової М.Ю., 

       розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22 червня 2021 року про передачу справи на розгляд за підсудністю до іншого суду у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю “Росвен Інвест Україна”, треті особи — приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Григорян Діана Гагіківна, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Табінський Олег Володимирович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И Л А:

       18 червня 2021 року позивач звернувся до Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області з позовом до ТОВ “Росвен Інвест Україна”, треті особи — приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Григорян Д.Г., приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Табінський О.В. про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.
       Ухвалою Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22 червня 2021 року цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ТОВ “Росвен Інвест Україна”, треті особи — приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Григорян Д.Г., приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Табінський О.В. про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, передано на розгляд за підсудністю до Солом`янського районного суду м.Києва.
       В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просив вказану ухвалу скасувати, посилаючись на те, що суд першої інстанції невірно визначив підсудність даної цивільної справи та невірно застосував положення ч. 12 ст. 28 ЦПК України.
       Інші учасники процесу своїм правом, передбаченим положеннями ст. 360 ЦПК України щодо подачі відзиву на апеляційну скаргу, не скористались.
       Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
       Згідно з ч.1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
       Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1,5,6,9,10,14,19,37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
       Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
       Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.
       Відповідно до ч.2 ст. 27 ЦПК України, позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. 
       Як вбачається з матеріалів справи, місцезнаходження відповідача ТОВ «Росвен Інвест Україна» є — Україна, 03124, м. Київ, Солом`янський район, бульвар Вацлава Гавела, 6. 
       Відповідно до ч. 12 ст. 28 ЦПК України позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.
        З матеріалів справи вбачається, що виконання виконавчого напису №2360 виданого 22 грудня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Григорян Д.Г., здійснюється приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Табінським О.В.
       Згідно з приписами ч. 2 ст. 24 ЗУ “Про виконавче провадження” приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника-юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.
       Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.
       Отже, в межах альтернативної підсудності позивач мав право пред`явити позов за місцезнаходженням відповідача або за місцем виконання виконавчого напису.
       Із матеріалів справи також вбачається, що постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва від 05 січня 2021 року було звернено стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_1 на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» заборгованості у розмірі 52341,88 грн.
       Встановивши зазначені обставини, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про передачу справи на розгляд Солом`янському районному суду м. Києва за правилами загальної територіальної підсудності, згідно вимог ст. 27 ЦПК України, за місцезнаходженням відповідача.
       Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції щодо передачі справи на розгляд за підсудністю до іншого суду, а також не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, які б могли бути підставою, передбаченою ст. 376 ЦПК України, для скасування судового рішення колегією суддів не встановлено, тому оскаржувана ухвала підлягає залишенню без змін.
       Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
       Згідно ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
       На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду першої інстанції - без змін як такої, що є законною та обґрунтованою.
       Керуючись ст. ст. 259, 367, 368, 369, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
       Ухвалу Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22 червня 2021 року про передачу справи на розгляд за підсудністю до іншого суду - залишити без змін.
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

       Головуючий:                                                                В.С. Городнича

       Судді:                                                                        І.А. Єлізаренко

                                                                               М.Ю. Петешенкова