22-ц/804/2617/21 
                                                                                265/6868/20 

П О С Т А Н О В А
Іменем України
Єдиний унікальний номер 265/6868/20
Номер провадження 22-ц/804/2617/21
16 листопада 2021 року                                                                                місто Маріуполь 
Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
                 головуючого судді Лопатіної М.Ю.
                 суддів –Биліни Т.І., Зайцевої С.А.
                 за участю секретаря Целовальник К.А.
         сторони:
позивач – ОСОБА_1 
відповідачка – ОСОБА_2 
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_3 ,  на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 30 серпня 2021 року, ухвалене у складі судді Костромітіної О.О., повний текст якого складено 06 вересня 2021 року,-             
В С Т А Н О В И В:
Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
У жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з  позовною заявою до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.
Позов мотивовано тим, що  судовим наказом, виданим 22 травня 2018 року Орджонікідзевським районним судом м. Маріуполя, з ОСОБА_1 стягнуто аліменти на  користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ? частки від усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 19 квітня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Позивач  зазначав, що з дня видачі судового наказу про стягнення аліментів змінився його сімейний стан та інші обставини, що не дає йому можливості сплачувати аліменти у раніш визначеному розмірі. Так,  22 травня 2019 року він зареєстрував шлюбу з ОСОБА_5 та ІНФОРМАЦІЯ_2 в них народилась донька ОСОБА_6 . При цьому його дружина не працює,  знаходиться у відпустці по догляду за їх дитиною і єдиним джерелом її доходу є допомога у зв`язку з народженням дитини. Також ОСОБА_1 вказував, що  його друга дитина  ОСОБА_7 має вроджену ваду та потребує оперативного втручання. Оперативного втручання за станом здоров`я також потребує його дружина, а він проходить лікування в стоматологічній клініці. Крім того, в теперішній час позивач сплачує  на користь відповідачки  заборгованість за аліментами. У своїй власності рухомого та нерухомого майна позивач не має. 
Посилаючись на те, що на теперішній час він  фактично не може забезпечити належний життєвий рівень собі, своїй другій дитині та дружині, на підставі вимог ч. 1 ст. 192 СК України, позивач просив зменшити, встановлений судовим наказом, виданим Орджонікідзевським районним судом м. Маріуполя 22 травня 2018 року, розмір аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 з 1/4 частки на 1/8 частку від усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 30 серпня 2021 року, в якому ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 23 вересня 2021 року було виправлено описку  в даті його ухвалення,  у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів було відмовлено.
Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції, дійшов висновку, що зміна сімейного стану позивача, на яку він посилався, зокрема народження другої дитини, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів, оскільки позивач  належними та допустимими доказами не підтвердив погіршення його майнового стану, а навпаки судом було встановлено збільшення доходів останнього. Крім того суд виходив з того, що   батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою. 
Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , через свого представника -  адвоката Царьову О.С., посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив рішення скасувати та ухвалити нове, яким його позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. 
Доводи  апеляційної скарги зводяться до того, що при ухваленні рішення суд першої інстанції не врахував те, що наявність на його утриманні другої дитини та  дружини, яка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, а також відсутність підвищення доходу суттєво погіршують його матеріальний стан, оскільки усі утриманці потребують з його боку матеріальної допомоги. Вважає, що наведені обставини дають підстави для зменшення розміру аліментів, які він сплачує  на   користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини  ОСОБА_8 . 
Доводи і заперечення інших учасників справи
         У своєму відзиві на апеляційну скаргу,  відповідачка, посилаючись на відповідність оскаржуваного судового рішення  вимогам законності та обґрунтованості,  просила залишити апеляційну скаргу без задоволення.
Сторони та їх представники в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені  належним чином, що у відповідності до ч.2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи. 
Мотивувальна частина
Позиція апеляційного суду
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга  не підлягає  задоволенню  з таких підстав.
Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Оскаржуване рішення суду  відповідає зазначеним вимогам закону.
Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції
Судовим наказом Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя  Донецької області від 22 травня 2018 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 були стягнуті аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку(доходу) але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 19 квітня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття (т.1 а.с. 13).
На виконання вказаного наказу Рівненським міським відділом державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) було відкрито виконавче провадження № ВП6138970 (т.1 а.с. 15).
Заборгованість позивача з аліментів, стягнутих з нього зазначеним судовим наказом, станом на 31 жовтня 2020 року складає  57 137,82 гривень, що підтверджується розрахунком заборгованості старшого державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів)  (т.1 а.с. 46-47).
22 травня 2019 року ОСОБА_1 зареєстрував шлюб з ОСОБА_5 та ІНФОРМАЦІЯ_2 в них народилась донька - ОСОБА_7 (т.1 а.с. 8, 10).
Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 17 листопада 2020 року змінено розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 на утримання дитини ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на підставі судового наказу Рівненського міського суду Рівненської області від 25 серпня 2020 року в розмірі 1/4 з усіх видів заробітку та стягнуто  аліменти на утримання доньки в розмірі 6000 гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття. Також даним рішенням стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 аліменти на її утримання у розмірі 6000 гривень щомісячно, починаючи з 22 вересня 2020 року і до досягнення дитиною ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , шести років (т. 2 а.с. 43-44). 
Зазначене судове рішення перебуває на виконанні в Рівненському міському відділі державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (т. 1 а.с 141-142).
Витяг із наказу командира військової частини НОМЕР_1   від 06 березня 2018 року свідчить про те, що з 07 березня 2018 року ОСОБА_1 був виключений із списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та всіх видів забезпечення (т. 1 а.с.51) 
Згідно довідки військової частини НОМЕР_2 від 04 квітня 2019 року № 564/2, ОСОБА_1 , з 03 квітня 2019 року перебував на військовій службі  в даній військовій частині (т. 1 а.с.53) 
З довідки про доходи від 07 вересня 2020 року № 3/40, виданої військовою частиною НОМЕР_3 , відповідач ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у зазначеній військовій частині,  де за період з січня 2020 року по серпень 2020 року отримав заробітну плату в загальній сумі  88 706,68 гривень  (т.1 а.с. 32).
Дружині позивача ОСОБА_5 з 01 грудня 2019 року по 01 січня 2023 року призначено допомогу при народженні дитини, що вбачається з довідки про отримання допомоги від 16 жовтня 2020 року № 2327, виданої Управлінням соціального захисту населення Рівненського міськвиконкому (т. 1 а.с.31).
Згідно консультативного висновку  КП «РОДЛ» м. Рівне за № 61029 від 10 березня 2020 року, дитина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , страждає полідактилією та потребує оперативного лікування (т.1 а.с.23).
З довідки ФОП ОСОБА_11   від 20 жовтня 2020 року вбачається, що ОСОБА_1   21 жовтня 2020 року проходив лікування  в стоматологічній лікарні ( т. 1 а.с. 38-39).
Згідно виписки із медичної картки стаціонарного хворого № 470  від 03 березня 2018 року вбачається, що  20 лютого 2018 року позивач був прооперований у зв`язку з  апендицитом (т.1 а.с.54).
Згідно медичних документів, зокрема висновку лікаря-акушера-гінеколога (т.1.а.с.35), ОСОБА_5 має гінекологічне захворювання (т.1 а.с.  33-35, 143)     
Відповідачка ОСОБА_2 має на утриманні двох малолітніх дітей – доньок ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; працює в Територіальному центрі соціального обслуговування Лівобережного району м. Маріуполя Донецької області, де з 01 березня 2021 року по 31 травня 2021 року отримала заробітну плату у загальній сумі 20000,50 грн, що вбачається з довідки про склад сім`ї № 137 від 02 червня 2021 року, виданої КСП «Успенівка» та з довідки про  доходи від 03 червня 2021 року № 42 (т.1 а.с.170, 171).
Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції, та застосовані норми права
Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.         
Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини,  стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина,  наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав,  доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів,  інші обставини, що мають істотне значення. 
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.         
Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом (частина перша статті 192 СК України).
У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану,  погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.
Враховуючи наведене, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Зміна раніше встановленого розміру аліментів можлива за наявності доведених в судовому порядку підстав, передбачених статтею 192 СК України, зокрема зміни матеріального або сімейного стану, або стану здоров`я платника або одержувача аліментів.
        Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
        Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
        Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).
        Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
         Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
         Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
           Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
           Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач посилався на народження у нього другої дитини, знаходження дружини у відпустці по догляду за дитиною,  наявність захворювання у другої доньки ОСОБА_6 , проходження лікування ним та дружиною.
          Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що зменшення розміру аліментів, визначених відповідно до судового наказу Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя  Донецької області від 22 травня 2018 року, у зв`язку з зазначеними позивачем обставинами, без доведення погіршення його майнового становища, не буде спрямовано на належне забезпечення дитини сторін ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,  та суперечитиме її інтересам.
При цьому, місцевим судом обґрунтовано узято до уваги те, що на час видачі 22 травня 2018 року  Орджонікідзевським районним судом м. Маріуполя  Донецької області судового наказу про стягнення аліментів, позивач не працював та доходів не мав, а на теперішній час проходить службу та має щомісячний дохід. Отже матеріальне становище позивача поліпшилось.
З огляду на наведене, апеляційний суд відхиляє довід апеляційної скарги про те, що дохід ОСОБА_1 залишився на тому ж рівні, що при винесенні судового наказу про стягнення аліментів на користь відповідачки. 
Крім того,  рішенням Рівненського міського суду Рівненської області  від 17 листопада 2020 року з відповідача  стягнуті аліменти на користь дружини ОСОБА_5 на її утримання у розмірі 6000 грн щомісячно до досягнення дитиною шести років та на утримання другої дитини у розмірі 6000 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття і на сплату утримань у такому розмірі позивач при розгляді справи погоджувався, позов визнавав.
Отже, доказів того, що  матеріальний стан позивача погіршився в порівнянні з його матеріальним станом на час стягнення аліментів на користь відповідачки, а також того, що наявні інші обставини для зменшення розміру аліментів, позивач суду не надав.
          Таким чином, суд першої інстанції, встановивши всі фактичні обставини справи та дослідивши зібрані у справі докази, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність  підстав для задоволення позову ОСОБА_1 , оскільки належними та допустимими доказами позивачем не підтверджено погіршення його майнового стану, а зміна його сімейного стану, зокрема народження другої дитини,  не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів. 
         Аналогічний за змістом висновок викладено в постановах Верховного Суду від 03 червня 2020 року у справі № 760/9783/18-ц (провадження № 61-9460св20), від 16 вересня 2020 року у справі   (провадження № 61-9460св20), від 09 вересня 2021 року у справі № 554/3355/20 ( провадження №  № 61-7397св21).
    Апеляційний суд не приймає до уваги надані позивачем до апеляційної інстанції нові докази,  а саме  довідку військово-лікарської комісії № 728 від 08 жовтня 2021 року про те, що ОСОБА_1 у зв`язку з неврастенією потребує санаторного лікування, виписку з медичної картки ОСОБА_1 від 11 жовтня 2021 року про проходження останнім санаторного лікування, виписку з медичної картки його дружини ОСОБА_5 від 06 жовтня 2021 року, про те що остання знаходилась на лікуванні в КП «Обласний Перинатальний центр» з гінекологічним захворювання,  боргову розписку про те, що ОСОБА_1 узяв у борг у ОСОБА_13 10000 гривень, оскільки усі ці докази вказують на наявність обставин, які відбулись після ухвалення оскаржуваного судового рішення.
Доводи апеляційної  скарги не дають підстав для встановлення неправильного застосування місцевим судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не спростовують висновки суду, обґрунтовано викладені в мотивувальній частині оскаржуваного судового рішення. При вирішенні даної справи судом першої  інстанції правильно визначений характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює, повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.
Висновки за результатами розгляду апеляційної  скарги.
Відповідно ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За огляду на дотримання судом першої інстанції під час ухвалення оскаржуваного судового рішення  норм матеріального і процесуального права, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої  інстанції -  залишенню без змін.
Керуючись ст. ст. 367, 374,375,381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,-
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_3 , залишити без задоволення.
Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 30 серпня 2021 року  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду за наявності передбачених ст.389 ЦПК України підстав протягом тридцяти днів з дня її прийняття. 

Судді:

Повний текст постанови складено 18 листопада 2021 року.

Суддя: