ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6125/21 Справа № 201/5354/15-ц 	  	Суддя у 1-й інстанції - Наумова О. С. Суддя у 2-й інстанції - Пищида  М. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2021 року                                                                м. Дніпро 

       Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого – Пищиди М.М.
 
суддів – Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М.
 
за участю секретаря судового засідання – Бондаренка В.В.

 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 02 березня 2020 року по справі за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи - ОСОБА_2 , головний державний виконавець Солом`янського районного ВДВС м.Києва Головного територіального управління юстиції Цапенко Світлана Миколаївна, ОСОБА_3 , на бездіяльність головного державного виконавця Солом`янського районного ВДВС м.Києва Головного територіального управління юстиції, -

В С Т А Н О В И Л А:
       У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність головного державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції (далі – ГТУЮ) у м. Києві Цапенко С. М. (далі – державний виконавець Солом`янського РВ ДВС).
       Вимоги обґрунтовував тим, що на виконання рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 червня 2015 року у справі № 201/5354/15-ц видано виконавчий лист від 19 жовтня 2015 року № 201/5354/15-ц про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 аліментів на навчання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно, починаючи з 02 квітня 2015 року і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років. Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області від 26 жовтня 2015 року на підставі цього виконавчого листа відкрито виконавче провадження № 49115456.
       Оскільки виконавче провадження відкрито не за його місцем проживання, він не був про нього обізнаним і не міг сплачувати аліменти, внаслідок чого з квітня 2015 року до квітня 2016 року виникла заборгованість, яку він сплатив одразу, як дізнався про її існування.
       У подальшому виконавчий лист передано до Солом`янського РВ ДВС за місцем його роботи і постановою державного виконавця Солом`янського РВ ДВС від 15 серпня 2017 року виконавчий лист прийнято до провадження.
       Аліменти він сплачував на період навчання ОСОБА_3 , перераховуючи кошти на її банківську картку, реквізити якої отримав у відділі державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції, при цьому вказував призначення платежу: аліменти за виконавчим листом № 201/5354/15.
       Посилаючись на наведені обставини, ОСОБА_1 просив визнати незаконною бездіяльність державного виконавця Солом`янського РВ ДВС Цапенко С. М. щодо незарахування платежів в рахунок аліментів, сплачених за виконавчим листом від 19 жовтня 2015 року № 201/5354/15, визнати незаконними дії державного виконавця Солом`янського РВ ДВС Цапенко С. М. щодо нарахування заборгованості за виконавчим листом № 201/5354/15 в рамках виконавчого провадження № 49115456 і зобов`язати державного виконавця Солом`янського РВ ДВС Цапенко С. М. зарахувати платежі, сплачені за виконавчим листом від 19 жовтня 2015 року № 201/5354/15 на ім`я ОСОБА_3 в рамках виконавчого провадження № 49115456.
       Ухвалою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 02 березня 2020 року в задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено (т.1, а.с. 215-219).
       В апеляційні скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування ухвали суду та задоволення його скарги, зазначаючи, що ухвала винесена з порушенням норм матеріального й процесуального права.
       Апеляційна скарга мотивована тим, що він сплачував аліменти у визначеному судом розмірі та у передбачені строки на особистий банківський рахунок доньки ОСОБА_4 (т.2, а.с. 1-5).
       Постановою Дніпровського апеляційного суду від 16 жовтня 2020 року ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02 березня 2020 року скасовано, скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Зобов`язано державного виконавця Солом`янського РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Цапенко С. М. зарахувати платежі, сплачені за виконавчим листом від 19 жовтня 2015 року № 201/5354/15 на ім`я ОСОБА_3 в рамках виконавчого провадження № 49115456, та здійснити перерахунок заборгованості за виконавчим листом від 19 жовтня 2015 року № 201/5354/15 у межах виконавчого провадження № 49115456 з урахуванням наданих ОСОБА_1 оригіналів квитанцій.
       У задоволенні решти вимог скарги відмовлено (т.2, а.с. 150-162).
       Постановою Верховного Суду від 28 квітня 2021 року постанову Дніпровського апеляційного суду від 16 жовтня 2020 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
       Скасовуючи постанову Дніпровського апеляційного суду від 16 жовтня 2020 року та направляючи справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції Колегія суддів Верховного Суду виходила з того, що ухвалюючи оскаржуване судове рішення, суд апеляційної інстанції розглянув справу без належного повідомлення ОСОБА_3 про дату, час та місце розгляду справи, не з`ясувавши причини неявки зацікавленої особи в судове засідання (т.3, а.с. 105-109).
       Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом сторони повідомлені належним чином у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України.
       Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги, з урахуванням постанови Верховного Суду від 28 квітня 2021 року, колегія суддів вважає що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
       Фактичні обставини справи, встановлені судами, що рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 червня 2015 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнено аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 4 000,00 грн щомісячно, починаючи з 02 квітня 2015 року до закінчення ОСОБА_3 навчання, але не більше, ніж до досягнення нею двадцяти трьох років.
       19 жовтня 2015 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська видав виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів (т.1, а. с.100).
       Постановою державного виконавця ВДВС Києво-Святошинського районного управління юстиції від 26 жовтня 2015 року за заявою ОСОБА_2 відкрито виконавче провадження ВП 49115456 з примусового виконання судового рішення (т.1, а. с. 101).
       Заявою від 10 жовтня 2016 року стягувач ОСОБА_2 повідомила державного виконавця Києво-Святошинського РВ ДВС ГТУЮ в Київській області про зміну платіжних реквізитів стягувача, у якій вказала номер картки НОМЕР_1 , рахунок НОМЕР_2 у ПАТ «КБ «Приватбанк» (т. 1, а. с. 69).
       У заяві від 1 листопада 2016 року стягувач ОСОБА_2 повідомила державного виконавця про зміну платіжних реквізитів стягувача та вказала номер картки НОМЕР_3 у ПАТ «КБ «Приватбанк» (т. 1, а. с. 114).
       Платіж за 22 липня 2019 року в розмірі 4 000,00 грн з відповідним призначенням платежу «аліменти ОСОБА_1 за виконавчим листом № 201/5354/15» сплачено на рахунок, який належить ОСОБА_2 .
       Постановою державного виконавця Києво-Святошинського районного ВДВС ГТУЮ в Київській області від 28 лютого 2017 року виконавчий лист переданий до Шевченківського РВ ДВС м. Києва за місцем проживання боржника.
       У постанові вказано, що борг за аліментами станом на 28 лютого 2017 року становив 42 455,00 грн.
       Постановою державного виконавця Києво-Святошинського районного ВДВС ГТУЮ в Київській області від 25 травня 2017 року виконавчий лист передано до Солом`янського РВ ДВС – за місцем роботи боржника.
       Постановою державного виконавця Солом`янського РВ ДВС від 15 серпня 2017 року виконавчий лист прийнято до провадження.
       Із розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, наданого державним виконавцем Солом`янського РВ ДВС від 21 травня 2018 року за вих. № 33274 станом на 1 березня 2018 року та на 11 лютого 2019 року заборгованість за аліментами відсутня. (т. 1, а. с. 106, 107).
       Із розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, наданого державним виконавцем Солом`янського РВ ДВС від 01 жовтня 2019 року за вих. №74570, ОСОБА_1 за період з березня 2017 року до вересня 2019 року нарахована заборгованість зі сплати аліментів за виконавчим провадженням ВП 49115456 у сумі 162 855,00 грн (т. 1, а. с. 130).
       Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26 липня 2019 року у справі № 201/5354/15-ц визнана неправомірною бездіяльність головного державного виконавця Солом`янського РВ ДВС Максименка М. Ф., що полягала у невжитті заходів примусового виконання у виконавчому провадженню № 49115456, а також у ненаданні обґрунтованого розрахунку заборгованості ОСОБА_1 зі сплати аліментів у виконавчому провадженні № 49115456 за виконавчим листом № 201/5354/15-ц, виданим Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська. Зобов`язано головного державного виконавця Солом`янського РВ ДВС Максименка М. Ф. здійснити перерахунок заборгованості ОСОБА_1 зі сплати аліментів на користь ОСОБА_2 на навчання доньки ОСОБА_3 за виконавчим листом від 19 жовтня 2015 року № 201/5354/15-ц, виданим Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська, на підставі квитанцій про перерахування аліментів ОСОБА_2 , наявних у матеріалах виконавчого провадження № 49115456.
       Також суд установив, що за період із серпня 2017 року до листопада 2019 року боржником сплачувалися грошові кошти із зазначенням призначення платежу «аліменти ОСОБА_1 за виконавчим листом № 201/5354/15» на рахунок, який належить ОСОБА_3 .
       Відмовляючи в задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з того, що діями державного виконавця права чи свободи боржника порушено не було, оскільки питання про зміну способу і порядку виконання рішення судом не розглядалось, а тому заявник фактично не виконав рішення суду у спосіб, встановлений у виконавчому документі. Зарахування державним виконавцем Солом`янського РВ ДВС у рахунок погашення заборгованості за аліментами платежів заявника, здійснених на банківську картку доньки ОСОБА_3 , суперечило б порядку примусового виконання рішень у спосіб, встановлений у виконавчому документі у справі № 201/5354/15-ц.
       Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції в повному обсязі у зв`язку з наступним.
       Положеннями ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачені обов`язки і права державного виконавця, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
       Відповідно до ч.1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
       Згідно ч.1 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» порядок стягнення аліментів визначається законом. Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.
       За змістом ч.3 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.
       Відповідно до ч.4 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця.
       Згідно ч.13 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» довідка про наявність заборгованості зі сплати аліментів видається органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем на вимогу стягувача протягом трьох робочих днів у випадках, встановлених законом. Довідка про наявність заборгованості зі сплати аліментів дійсна протягом одного місяця з дня її видачі. Форма довідки встановлюється Міністерством юстиції України.
       Згідно п.6 розділу XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02 квітня 2012 року, виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця та у випадках, передбачених частиною четвертою статті 71 Закону, повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника. Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із: звіту про здійснені відрахування та виплати квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів.
       Положеннями п.3 розділу XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02 квітня 2012 року, передбачено, що у разі якщо боржник не працює і сплачує аліменти самостійно стягувачу, квитанції (або їх копії) про перерахування аліментів надаються виконавцю не пізніше наступного робочого дня після сплати та долучаються до матеріалів виконавчого провадження.
       Виконавче провадження здійснюється з дотриманням засад обов`язковості виконання рішень.
       Статтею 4 Закону України «Про виконавче провадження» визначено вимоги до виконавчого документа. У виконавчому документі, зокрема зазначається резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішення.
       Отже, державний виконавець виконує рішення суду, яке набрало законної сили, а тому правових підстав для визнання незаконною бездіяльності державного виконавця Солом`янського РВДВС м.Києва ГТУЮ у м.Києві Цапенко С.М. щодо не зарахування платежів в рахунок аліментів, сплачених за виконавчим листом № 201/5354/15 від 19 жовтня 2015 року, визнання незаконними дії державного виконавця Солом`янського РВДВС м.Києва ГТУЮ у м.Києві Цапенко С.М. щодо нарахування заборгованості за виконавчим листом №201/5354/15 в рамках виконавчого провадження №49115456 колегія суддів не вбачає.
       Пункти 1,2 статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачають, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.
       Відповідно до статті 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України.
       У частині першій статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
       Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.
       Колегія суддів наголошує на тому, що заявником ОСОБА_5 було надано ряд квитанці , з яких вбачається, що ним здійснювалось поповнення картки по номеру, яка належить його доньці ОСОБА_3 , з позначкою аліменти за виконавчим листом №201/5354/15 за період з січня 2015 року по серпень 2019 року (т.1 а.с.9-19).
       Реквізити для зарахування аліментів ОСОБА_1 були надані ВДВС Києво-Святошинського районного управління юстиції, на виконанні якого перебувало виконавче провадження про стягнення аліментів.
       Також колегія суддів звертає увагу на те, що донька заявника ОСОБА_3 є повнолітньою, тобто має повну цивільну дієздатність, має право на самостійне одержання коштів та самостійне розпорядження ними. Грошові кошти в порядку виконання рішення про стягнення аліментів на період її навчання вона отримувала.
       Стягувач ОСОБА_2 також не зазначає про неотримання донькою аліментів, а лише вказує на те, що вони були перераховані не за її реквізитами.
       З матеріалів справи, пояснень наданих сторонами під час судового засідання вбачається, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 склалися вкрай неприязні стосунки.
       В той же час, з встановлених обставин справи вбачається, що Фактично рішення суду виконається, аліменти присуджені до стягнення сплачуються, права дитини на отримання аліментів за рішенням суду, жодним чином не порушуються.
       Відтак, колегія суддів вважає, що скарга підлягає до часткового задоволення та вважає за необхідне зобов`язати державного виконавця Солом`янського районного ВДВС м.Києва Головного територіального управління юстиції Цапенко С.М. зарахувати платежі, сплачені за виконавчим листом №201/5354/15 від 19 жовтня 2015 року на ім`я ОСОБА_4 в рамках виконавчого провадження №49115456 та здійснити перерахунок заборгованості за виконавчим листом №201/5354/15 від 19 жовтня 2015 року в рамках виконавчого провадження № 49115456 з врахуванням наданих ОСОБА_1 оригіналів квитанцій.
       На підставі наведеного колегія суддів приходить до висновку про прийняття до уваги доводів апеляційної скарги та наявність підстав для скасування ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про часткове задоволення скарги ОСОБА_1 .
       Керуючись ст.ст.367,374,376,381-383 ЦПК України, колегія суддів, –

ПОСТАНОВИЛА:

       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.
       Ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 02 березня 2020 року - скасувати.
       Скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи - ОСОБА_2 , головний державний виконавець Солом`янського районного ВДВС м.Києва Головного територіального управління юстиції Цапенко Світлана Миколаївна, ОСОБА_3 , на бездіяльність головного державного виконавця Солом`янського районного ВДВС м.Києва Головного територіального управління юстиції задовольнити частково.
       Зобов`язати державного виконавця Солом`янського районного ВДВС м.Києва Головного територіального управління юстиції Цапенко Світлану Миколаївну зарахувати платежі, сплачені за виконавчим листом №201/5354/15 від 19 жовтня 2015 року на ім`я ОСОБА_4 в рамках виконавчого провадження №49115456 та здійснити перерахунок заборгованості за виконавчим листом №201/5354/15 від 19 жовтня 2015 року в рамках виконавчого провадження №49115456 з врахуванням наданих ОСОБА_1 оригіналів квитанцій.
       В задоволенні іншої частини скарги відмовити.
       Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

       Судді: