ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9729/21 Справа № 172/456/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Битяк І. Г. Суддя у 2-й інстанції - Пищида  М. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2021 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого – Пищиди М.М.
 
суддів – Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М.
 
розглянувши у спрощеному  провадженні в м. Дніпро апеляційну скаргу представникаОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 21 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 треті особи орган опіки та піклування Васильківської селищної ради Дніпропетровської області, орган опіки та піклування Томаківської селищної ради Дніпропетровської області про встановлення графіку спілкування з онуками,-
В С Т А Н О В И Л А:
       У травні 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 треті особи орган опіки та піклування Васильківської селищної ради Дніпропетровської області, орган опіки та піклування Томаківської селищної ради Дніпропетровської області про встановлення графіку спілкування з онуками. 
       Ухвалою Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 21 вересня 2021 року у задоволенні заяви про відвід судді, який розглядає справу – відмовлено. Накладено на представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 штраф у розмірі двох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 4204 гривні.
       В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду в частині накладення на неї заходу процесуального примусу у вигляді штрафу. 
       Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
       Згідно з ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
       Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити.
       Ухвала суду першої інстанції мотивовано тим, що представником ОСОБА_1 - ОСОБА_2 заявлено відвід з метою перешкоджання прийняттю рішення до закінчення вказаного терміну повноважень головуючого судді 23.09.2021 року.
       Однак, колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції.
       Відповідно до статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення. Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.
       Згідно ст. 143 ЦПК України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства. Заходи процесуального примусу застосовуються судом шляхом постановлення ухвали.
       Частиною 1 ст. 144 ЦПК України заходами процесуального примусу є: попередження; видалення із залу судового засідання; тимчасове вилучення доказів для дослідження судом; привід; штраф.
       Відповідно до ст.148 ЦПК України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках: зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству; невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених на учасника судового процесу; неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання доказів без поважних причин.
       З аналізу наведених норм вбачається, що зловживанням правами можуть бути визнані дії учасника процесу, які формально хоча й передбачені серед його повноважень та прав, однак здійснюються ним не з метою досягнення передбаченого законом процесуального результату, а з метою затягування чи взагалі перешкоджання розгляду справи.
       Саме цей критерій є основним для кваліфікації дій особи як зловживання правами.
       Апеляційний суд не вбачає у діях представника, які полягали у поданні заяви про відвід судді, зловживання наданими йому правами, з метою затягування чи взагалі перешкоджання розгляду справи. Обставин, які б вказували на те, що дії представника спрямовані на безпідставне затягування та перешкоджання розгляду справи відсутні.
       Оскільки в діях представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 немає ознак зловживання наданими процесуальними правами, правові підстави для накладення на неї, в порядку ст. 148 ЦПК України, заходу процесуального примусу у вигляді штрафу відсутні.
       Відтак, на підставі ст. 376 ЦПК України апеляційну скаргу слід задовольнити, ухвалу в частині накладення штрафу, як заходу процесуального примусу слід скасувати.
       Відповідно до положень статті 141 ЦПК України судовий збір розподіляється за наслідками вирішення справи по суті або при іншому закінченні провадження у справі.
       Ураховуючи, що провадження у справі не закінчено, апеляційний суд не вирішує питання розподілу судових витрат.
       Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
       Апеляційну скаргу представникаОСОБА_1 - ОСОБА_2 – задовольнити.
       Ухвалу Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 21 вересня 2021 року в частині накладення на представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 штрафу, як заходу процесуального примусу - скасувати.
       Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
       Судді: