УХВАЛА
26 жовтня 2021 року
м. Київ
справа №1-15-2006
провадження № 13-217зво21
Велика Палата Верховного Суду у складі:
судді-доповідача ОСОБА_1 ,  
суддів  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,   ОСОБА_7 ,  ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,  ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 
розглянула заяву про самовідвід судді Великої Палати Верховного Суду ОСОБА_4 у провадженні за заявою засудженого ОСОБА_18 про перегляд за виключними обставинами на підставі п. 2 ч. 3 ст. 459 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК) вироку Апеляційного суду Черкаської області від 12 грудня 2006 року і
встановила:
Як убачається з матеріалів провадження за заявою, вироком Апеляційного суду Черкаської області від 12 грудня 2006 року, залишеним 20 березня 2007 року без  зміни Верховним Судом України, ОСОБА_18  було засуджено за пунктами 2, 6, 10 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 152, ч. 3 ст. 153 Кримінального кодексу України до покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.
Справа розглядалася за процедурою Кримінально-процесуального кодексу України 1960 року (далі – КПК 1960 року). 
Європейський суд з прав людини (далі – ЄСПЛ) у рішенні від 10 грудня 2020 року в  справі «Лопата та інші проти України» (заяви № 84210/17 та 23 інших, у тому числі ОСОБА_18 ) констатував порушення ст. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі – Конвенція) стосовно довічного ув`язнення без перспективи звільнення і постановив, що факт визнання існування порушення становить достатню справедливу сатисфакцію.
Посилаючись на вказану позицію ЄСПЛ, ОСОБА_18 звернувся до Великої Палати Верховного Суду (далі – Велика Палата) із заявою про перегляд за виключними обставинами постановленого 12 грудня 2006 року вироку апеляційного суду. На  думку заявника,констатоване порушення Конвенції доводить неправомірність призначеного йому заходу примусу як такого, що  суперечить міжнародним стандартам. Засуджений вважає, що для відновлення порушеного його права необхідно скасувати вказаний вирок у частині покарання і  направити  справу на новий судовий розгляд. 
СуддяВеликої Палати ОСОБА_4 26 жовтня 2021 року заявив самовідвід від участі у розгляді заяви ОСОБА_18 на підставі ч. 4 ст. 55 КПК 1960 року, зважаючи на те, що він брав участь у справі заявника під час її касаційного перегляду 20 березня 2007 року.
Перевіривши заяву судді ОСОБА_4 та наявні у Верховному Суді матеріали, Велика Палата дійшла висновку про необхідність її задоволення на наступних підставах.
За приписами ч. 4  ст. 55 КПК 1960 року суддя, який брав участь у розгляді справи, не  може  брати участь у її перегляді  Верховним Судом.
У силу ч. 1 ст. 56 КПК 1960 року за наявності підстав, передбачених статтями 54–55 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.
Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
Відповідно до ч. 1 ст. 56 КПК 1960 року, ч. 1 ст. 80 КПК за наявності підстав, передбачених статтями 54 і 55 КПК 1960 року та статтями 75–79 КПК, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.
У заяві судді ОСОБА_4 йдеться про неможливість його участі у розгляді заяви ОСОБА_18 , оскільки він раніше, входячи до складу колегії суддів Верховного Суду України вже переглядав у касаційному порядку справу заявника (провадження №5-1052к07) й висловив свою позицію у цій справі, у тому числі з питання призначеного засудженому покарання.  
З урахуванням наведених обставин й законодавчих приписів Велика Палата вважає, що заява про самовідвід підлягає задоволенню зметою уникнення повторної участі судді ОСОБА_4 у розгляді справи та запобігання виникненню у сторін сумніву стосовно об`єктивності, безсторонності й неупередженості суду. 
З огляду на викладене, керуючись статтями 55, 57 КПК 1960 року, Велика Палата Верховного Суду
постановила:
Заяву про самовідвід судді Великої Палати Верховного Суду ОСОБА_4 задовольнити.
Відвести суддю ОСОБА_4 від участі у розгляді заяви засудженого ОСОБА_18 про перегляд вироку Апеляційного суду Черкаської області від 12 грудня 2006 року за виключними обставинами.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач                                                                                     ОСОБА_1 Судді: 
ОСОБА_2                                           ОСОБА_10 
ОСОБА_3                                              ОСОБА_11 
ОСОБА_4                                                   ОСОБА_12 
ОСОБА_5                                               ОСОБА_13 
ОСОБА_6                                       ОСОБА_14 
ОСОБА_7                                             ОСОБА_15 
ОСОБА_8                                        ОСОБА_16 
ОСОБА_9                                                 ОСОБА_17