П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
 
28 жовтня  2021 року                                                                           місто Київ
                                                                                                 справа № 759/17373/19
                                                                                  провадження №22-ц/824/11831/2021
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів -  Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М., за участю секретаря судового засідання - Онопрієнко К.С.,
 
сторони: 
позивач -  ОСОБА_1 
відповідач -  ОСОБА_2 
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві апеляційну скаргу  ОСОБА_2 , подану адвокатом Кузьменком Юрієм Анатолійовичем,
 
на ухвалу Святошинського районного суду м.Києва від 10 червня 2021 року, постановлену у складі судді Кириленко Т.В.., 
 
у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Богодухівський  районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Харківській області про визнання батьківства та стягнення аліментів,-
 
В С Т А Н О В И В:
 
Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 10 червня 2021 року частково задоволено клопотання ОСОБА_1 про призначення судово-біологічної (генетичної) експертизи в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Богодухівський  районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Харківській області про визнання батьківства та стягнення аліментів.
У справі призначено судово-біологічну (генетичну) експертизу, на вирішення експертів поставлені питання:
- чи наявне кровне споріднення між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .?
-якщо так, то чи являється ОСОБА_2 батьком ОСОБА_3 .?
Проведення судово-біологічної (генетичної) експертизи доручено експертам Київського міського бюро судово-медичної експертизи.
Оплату за проведення експертизи покладено на позивача ОСОБА_1 .
Не погоджуючись з таким судовим рішенням,  представник відповідача ОСОБА_2   - адвокат Кузьменко Ю.А. подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким доручити проведення експертизи спеціалістам установі СМЄ Закарпатської області, змінити питання поставлені на вирішення експертам на  інші, а саме: 
-виключається або не виключається батьківство ОСОБА_2 щодо ОСОБА_3 .?
- якщо батьківство не виключається, наскільки ймовірним є передбачуване біологічне споріднення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .?
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції не надав можливості сторонам домовитися про виконавця і не надав строк на обговорення цього питання. Визначаючи місце виконання експертизи, суд доручив її виконання Київському міському бюро СМЕ, не звернувши уваги на те, що відповідач мешкає та працює у м.Ужгороді, Закарпатської області. 
Судом першої інстанції поставлені на вирішення питання, які є некоректними, за якими експерт може встановити лише ймовірність  батьківства.
У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Шепілова Ю.А.  просила залишити апеляційну скаргу без задоволення, ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.  Розгляд справи просила провести без участі позивача та її представника.
В судове засідання не з`явилися учасники справи, про день та час розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, що підтверджується зворотними повідомленнями про вручення поштових відправлень /а.с.215,216/ про причини своєї неявки суд не повідомили,  у зв`язку з чим, колегія суддів вважала за можливе розглянути справу у відсутність учасників справи відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України.
Оскільки судове рішення ухвалене  за відсутністю учасників справи, то  датою ухвалення рішення є дата складення повного судового рішення (ч.5 ст.268 ЦПК України).
Заслухавши доповідь судді Шкоріної О.І.,  перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі судового рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
З матеріалів справи вбачається, що у вересні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом  до ОСОБА_2 , третя особа: Богодухівський  районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Харківській області про визнання батьківства та стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначала, що  з 2013 року вона була знайома з відповідачем, вони зустрічались, тривалий час мали стосунки, з грудня 2017 року по грудень 2018 року проживали однією сім`єю в м. Одесі. ІНФОРМАЦІЯ_1 вона народила сина ОСОБА_3 , батьком якого є відповідач ОСОБА_2 . Водночас відповідач відмовився подати заяву до органів реєстрації актів цивільного стану заяву про реєстрацію свого батьківства. 
Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 25 листопада 2019 року у цій справі було призначено судово- біологічну (молекулярно -генетичну) експертизу. Однак така проведена не була, у зв`язку з неявкою відповідача  у визначений експертами день та час для відібрання біологічних зразків для проведення експертного дослідження.
В підготовчому судовому засіданні представник позивача - адвокат Шеліпова Ю.А. заявила клопотання про призначення судово біологічної (молекулярно-генетичної) експертизи. На вирішення  експертів просила поставити питання: чи наявне кровне споріднення між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ; якщо між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 наявне кровне споріднення то, чи є ОСОБА_2 біологічним батьком ОСОБА_3 . Проведення експертизи доручити експертам Харківського науково-дослідного експертно- криміналістичного центру МВС України (м. Харків, вул. Ковтуна, 34).
Представник відповідача - адвокат Кузьменко Ю.А. заперечував проти призначення експертизи, посилаючись на те, що відповідач не довіряє експертним установам.    
Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 10 червня 2021 року частково задоволено клопотання ОСОБА_1 про призначення судово-біологічної (генетичної) експертизи в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Богодухівський  районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Харківській області про визнання батьківства та стягнення аліментів.
У справі призначено судово-біологічну (генетичну) експертизу, на вирішення експертів поставлені питання:
- чи наявне кровне споріднення між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .?
-якщо так, то чи являється ОСОБА_2 батьком ОСОБА_3 .?
Проведення судово-біологічної (генетичної) експертизи доручено експертам Київського міського бюро судово-медичної експертизи.
Оплату за проведення експертизи покладено на позивача ОСОБА_1 .
Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції виходив із того, що у сторін виник спір щодо визнання батьківства відповідача відносно малолітнього сина ОСОБА_3 , та для встановлення наявності кровного споріднення  між особами необхідні спеціальні знання, тому наявні підстави для призначення генетичної експертизи. 
З висновками суду першої інстанції погоджується і колегія суддів, оскільки вони узгоджуються з вимогами чинного процесуального законодавства з огляду на наступне.
Відповідно до вимог ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.
При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).
За правилами ч.1 статті 104 ЦПК України, про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.
Колегія суддів звертає увагу на правовий висновок, зроблений Верховним Судом у постанові від 15 березня 2018 року (справа №642/6007/16), який у відповідності до ч. 4 ст.263 ЦПК України підлягає застосуванню судами до спірних правовідносин.
Так, як зазначено у вказаній вище постанові, доводити відсутність кровного споріднення з дитиною можна будь-якими допустимими доказами, суттєвими з яких будуть висновки судово-медичної, біологічної, генетичної експертиз.
Згідно з п.4 ст.129 Конституції України, однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.
Відповідно до положень ст.12 ЦПК України, яка покладає на суд певні обов`язки зі створення для сторін змагального процесу, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі їх права та обов`язки, попереджає про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.
Згідно зі статтею 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Відповідно до ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.    
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, відповідно до якого сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, а суд зобов`язаний сприяти всебічному і повному з`ясуванню обставин справи.
Постановляючи ухвалу в частині визначення експертної установи, якій доручено проведення судової генетичної експертизи, суд першої інстанції зазначив, що ним враховано пояснення представника позивача та пояснення представника відповідача, які не дійшли згоди щодо експертної установи.
Під час розгляду судом першої інстанції клопотання про призначення експертизи учасниками справи не було за взаємною згодою обрано установу, якій вони бажають доручити проведення експертизи. У клопотанні представник позивача просила проведення судової генетичної експертизи доручити експертам Харківського науково-дослідного експертно- криміналістичного центру МВС України.
Натомість, представник відповідача заперечував проти проведення експертизи у вказаній експертній установі.
За таких обставин, суд, сприяючи сторонам у реалізації їхніх процесуальних прав, самостійно визначив експертну установу - Київське міське бюро судово-медичної експертизи.
За змістом ст. 103 ЦПК України у разі не досягнення сторонами домовленості про установу, якій має бути доручено проведення експертизи, таку установу визначає суд. Також зазначена норма закону не містить заборони для суду першої визначити експертну установу як відмінну від обраної кожною зі сторін, так і ту, що обрала будь-яка із сторін, з урахуванням конкретних обставин справи.
Будь-яких доказів, які б свідчили про неможливість проведення експертизи в установі, яку визначив суд, чи про будь-яку упередженість експертів цієї установи матеріали справи не містять. Заперечення позивача в цій частині ґрунтуються виключно на припущеннях.
Що стосується доводів  представника відповідача, що суд першої інстанції не надав можливості сторонам домовитися про виконавця (експертну установу) і не надав строк для обговорення цього питання, є безпідставними, оскільки з моменту подання клопотання про призначення експертизи, а саме з 12 травня 2021 року, до розгляду заявленого клопотання судом  першої інстанції, 10 червня 2021 року пройшов майже місяць і сторони мали достатньо часу узгодити за взаємною згодою експертну установу. Однак, таким правом сторони не скористалися та спільної згоди з зазначеного питання не дійшли.
Що стосується питань поставлених судом на вирішення експертів, колегія суддів вважає, що такі питання підлягають з`ясуванню саме в процесі проведення генетичної експертизи  (молекулярно -генетичного дослідження) та спрямовані на встановлення або спростування факту біологічного батьківства, і є фактично тотожними з тими, що запропоновані представником відповідача.
Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують  і не дають підстав вважати, що оскаржувана ухвала  постановлена з порушенням норм процесуального права.
Враховуючи фактичні обставини справи, колегія  суддів вважає, що  суд першої інстанції  дійшов до обґрунтованого висновку  про наявність правових підстав для призначення генетичної експертизи.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з додержанням норм процесуального права,  є законною та обґрунтованою,  підстав для її скасування чи зміни не вбачається, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - залишити без змін. 
Керуючись  ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390  ЦПК  України,
суд, -
 
П О С Т А Н О В И В :
 
Апеляційну скаргу  ОСОБА_2 , подану адвокатом Кузьменком Юрієм Анатолійовичем, залишити без задоволення.
Ухвалу Святошинського районного суду м.Києва від 10 червня 2021 року  залишити без змін.
 Постанова апеляційного суду набирає законної сили з  дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

 
Суддя-доповідач:                                                              О.І. Шкоріна       

Судді:                                                                                Л.Д. Поливач

                                                                                          А.М. Стрижеус