Справа № 457/1517/20                                Головуючий у 1 інстанції: Марчук В.І. 
Провадження № 22-ц/811/2130/21                 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М. 
Категорія:44

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
02 листопада 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:
головуючого судді – Шандри М.М.
суддів: Левика Я.А., Савуляка Р.В.
розглянувши у спрощеному провадженні без повідомлення учасників справи в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 14 квітня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Санаторно-готельний комплекс «Дніпро-Бескид» про стягнення коштів,

ВСТАНОВИЛА:
Позивач звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Санаторно-готельний комплекс «Дніпро-Бескид» про стягнення в його користь матеріальної та моральної шкоди. 
Позов мотивований тим, що 09 листопада 2020 року він звернувся до відповідача на рецепції з проханням заселити його на лікування з 09 по 26 листопада 2020 року. На рецепції йому поставили категоричні умови – сплатити готівкою 1746 грн. Пояснили тим, що через карантин відповідачу заборонено поселяти двох гостей одночасно в один номер, тому він зобов`язаний сплатити готівкою, щоб проживати самому у номері. Вважає, що оскільки карантин встановлено не з його вини, то у відповідача відсутні підстави стягати з нього 1746 грн. Умови проживання у кімнаті № 310 не відповідають стягненій з нього сумі. Через незаконне стягнення з нього 1746 грн. він залишився без грошей, був позбавлений можливості відвідувати заплановані екскурсії та додаткові медичні процедури, а тому він оцінює заподіяні йому моральні збитки у розмірі 10000 грн. Просить визнати дії відповідача протиправними та стягнути з ПрАТ «Санаторно-готельний комплекс «Дніпро-Бескид» на його користь 1746 грн матеріальної та 10000 грн моральної шкоди.
Рішенням Трускавецького міського суду Львівської області від 14 квітня 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Санаторно-готельний комплекс «Дніпро-Бескид» про стягнення коштів – відмовлено.
Вказане рішення в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_1 .
Апелянт зазначає, що суд, ухвалюючи рішення, врахував доводи відзиву відповідача, однак, його не слід було враховувати, оскільки зазначений відзив подано відповідачем за межами строку для його подання і, при цьому, відповідач не просив поновити пропущений строк. 
Відмовляючи у задоволенні позову, суд дійшов помилкового висновку про те, що він був ознайомлений, що після приїзду у санаторно-готельний комплекс він повинен буде сплатити додатково 1746 грн готівкою. Вказує, що сплатив зазначені кошти всупереч своїй волі та всупереч умов договору. Договір №12 про забезпечення путівкою не містив умови про сплату апелянтом 1746 грн, стягнення такої суми з нього, як з особи з інвалідністю, яка має право на безплатне забезпечення санаторно-курортними путівками, є незаконним.
Крім цього, стверджує, що умови проживання у санаторії були неналежними: кімната була нечистою, з старим ремонтом.
Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити.
04.08.2021 відповідач надіслав відзив на апеляційну скаргу.
Зазначає, що рішення суду є законним та обґрунтованим, просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити, рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Зазначає, що оздоровниця діяла в межах законодавства та установлених Правил щодо безпечної роботи оздоровниці під час оголошеного карантину пандемії коронавірусу.
Згідно з п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.
Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.
Для цілей цього Кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України).
Зважаючи на те, що ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.
Частиною першою статті 369 ЦПК України передбачено, що апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції за наявними в справі доказами в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.
У відповідності до вимог статті 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19 та з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенно – екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10 березня 2020 року, Постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID – 19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» із змінами і доповненнями, на усій території України запроваджено карантин.
Судом встановлено, що відповідно до договору № 12 від 02 листопада 2020 року щодо забезпечення путівкою шляхом відшкодування її вартості, укладеного між управлінням соціального захисту населення Харківської районної державної адміністрації (Замовник), з однієї сторони, та ПрАТ СГК «Дніпро-Бескид» (Виконавець), з другої сторони, та ОСОБА_1 (Особа), з третьої сторони, Виконавець бере на себе зобов`язання по постачанню послуг з санаторно-курортного лікування особі з інвалідністю з дитинства за профілем захворювання (п. 1.2). Строк перебування особи в санаторно-курортному закладі складає 18 ліжко-днів (п. 1.3 Договору). Загальна вартість послуг, що надаються за цим договором, не може перевищувати суму, зазначену у п. 2.1 цього Договору (п. 1,4 Договору). Згідно з п. 2.1 Договору сума відшкодування вартості путівки санаторно-курортному закладу становить 7740 грн.; вартість путівки може бути відкоригована шляхом укладання додаткової угоди, але в межах граничної вартості, яка діє на відповідний рік. Одночасно відповідно до п. 5.2 укладеного тристороннього договору замовник несе відповідальність за перерахування у повному обсязі коштів для відшкодування вартості путівки.
Відповідно до протоколу міської комісії ТЕБіНС від 30 червня 2020 року для пом`якшення впливу на економіку міста обмежувальних заходів, запроваджених з метою протидії розповсюдженню коронавірусної інфекції, дозволено, починаючи з 01 липня 2020 року на території міста Трускавця наступні пом`якшення, серед яких, зокрема, діяльність закладів, що надають послуги з розміщення (заклади лікувально-оздоровчої, санаторно-курортної та відпочинково-туристичної сфер міста), масажно-лікувальних кабінетів, крім дитячих закладів оздоровлення та відпочинку,за умови дотримання тимчасових рекомендацій, визначених постановою Головного державного санітарного лікаря України № 36 від 06 червня 2020 року.
Відповідно до статті 68 Закон України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» власники та керівники будинків відпочинку, пансіонатів, туристських баз, інших підприємств, установ і організацій, діяльність яких пов`язана з організацією відпочинку населення, зобов`язані створити здорові і безпечні умови для відпочинку, фізкультурно-оздоровчих занять, додержувати законодавства про охорону здоров`я і санітарно-гігієнічних норм, забезпечити можливість надання особам, які відпочивають, необхідної медичної допомоги. Державний контроль за медико-санітарним забезпеченням відпочинку населення здійснюють органи охорони здоров`я.
Згідно зі ст. 7 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» підприємства, установи і організації зобов`язані, серед іншого, виконувати розпорядження і вказівки посадових осіб державної санітарно-епідеміологічної служби при здійсненні ними державного санітарно-епідеміологічного нагляду.
З метою дотримання санітарних заходів головою правління ПрАТ СГК «Дніпро-Бескид» Чебаненком О.І. затверджено порядок щодо безпечної роботи ПрАТ СГК «Дніпро-Бескид» в умовах пандемії коронавірусу COVID-19. Згідно з п. 2 Розділу «Безпечна відстань № всі відпочиваючі/гості мають проживати в одномісних номерах (одномісне розселення), крім випадків надавання письмової згоди на проживання групою (сім`ї або гості, які перебували разом). 
Відповідно до п.12 Розділу Індивідуальний захист та правила Безпеки, відпочивальники/гості при поселенні ознайомлюються з інформацією про норми безпеки під час пандемії COVID-19 і правилами перебування в оздоровниці в даних умовах під особистий підпис.
Згідно з алгоритмом прийому відпочиваючих у зв`язку з одномісним розселенням доплата (для осіб постраждалих від наслідків ЧАЕС, інвалідів загального захворювання і з дитинства) становить за 18 діб 1746 грн. (97 грн. за добу).
Тлумачення вищевказаного порядку щодо безпечної роботи ПрАТ СГК «Дніпро-Бескид» в умовах пандемії коронавірусу COVID-19 в контексті змісту фактичних обставин справи дає підстави для висновку про те, що в умовах пандемії передбачено санаторно-курортне лікування лише шляхом проживання в одномісних номерах (одномісне розселення).
Відповідно до листа № 154/04 від 07 липня 2020 року ПрАТ СГК «Дніпро-Бескид», який був адресований начальникам департаментів і управлінь соціального захисту населення, адміністрація ПрАТ СГК «Дніпро-Бескид» поставила до відома, що відпочиваючі будуть прийматися до спеціальних умов, одна з яких – у зв`язку з одномісним розселенням доплата (для осіб постраждалих від наслідків ЧАЕС, інвалідів загального захворювання і з дитинства) становить за 18 діб 1746 грн. (97 грн. за добу).
Відповідно до п. 3.5.3, п. 3.5.4 передбачено, що у разі, якщо вартість санаторно-курортного лікування в обраному закладі перевищує граничну вартість путівки, то Особою здійснюється доплата цієї різниці за рахунок власних коштів чи інших джерел, не заборонених законодавством. У разі відмови від санаторно-курортного лікування, особа зобов`язана повідомити Замовника (тобто Управління) за десять днів до початку заїзду.
Згідно п. 3.6.2 особа має право перерахувати необхідну суму коштів для доплати за надані додаткові послуги на розрахунковий рахунок закладу, який ним було обрано (після погодження із закладом дати заїзду) та надати Замовнику документ про здійснення доплати та підписати договір.
Згідно з п.3.6.3 особа сплачує кошти за додаткові послуги безпосередньо санаторію.
За змістом ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ч. 1 ст.ст. 628, 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Судом встановлено, що при укладенні Договору на санаторно-курортне лікування щодо забезпечення путівкою шляхом відшкодування її вартості, ПрАТ СГК «Дніпро-Бескид» направлено гарантійний лист разом з іншим пакетом документів, де зазначено, що ПрАТ СГК «Дніпро-Бескид» дає згоду на укладення Договору щодо оздоровлення особи з інвалідністю ОСОБА_1 з 09 листопада 2020 року з розміром компенсації 7 740 грн. шляхом безготівкового перерахунку зазначеної грошової допомоги на рахунок оздоровниці при умові дотримання вимог, зазначених у листі оздоровниці № 154/04 від 07 липня 2020 року. З зазначеним гарантійним листом ОСОБА_1 прибув на лікування. Таким чином, він був ознайомлений із зазначеними умовами перебування в санаторно – курортному закладі.
ОСОБА_1 здійснив доплату за додаткові послуги, а саме: одномісне розміщення в двомісному номері в касу оздоровниці (рахунок № 8611 від 09 листопада 2020 року).
Ураховуючи наведене, колегія суддів не вбачає підстав для покладення на відповідача обов`язків по відшкодуванню сум, що підлягали сплаті позивачем, який погодився з умовами оздоровниці, підписав Договір і сплатив кошти за додаткові послуги, відпочивав повний строк.
Решту доводів апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Таким чином, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.
За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 367, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 14 квітня 2021 рокузалишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.
Повний текст постанови складено: 02.11.2021.

Головуючий

Судді