Справа № 462/6553/20                                Головуючий у 1 інстанції: Галайко Н.М. 
Провадження № 33/811/1731/20                Доповідач: Белена А. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді – Белени А.В.,
з участю представника особи, яку притягнуто до адміністративної 
відповідальності, - адвоката Левицького Д.Р., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП, за апеляційною скаргою адвокат Левицького Д.Р., в інтересах ОСОБА_1 , на постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 02 листопада 2020 року,

встановив :

Постановою судді Залізничного районного суду м. Львова від 02.11.2020

ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, приватного підприємця, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. 
Стягнуто зі ОСОБА_1 в дохід держави 420,40 грн. судового збору.
ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 08.10.2020 року о 03 год. 40 хв. у м. Львові по вул. Суботівська, 2, керував транспортним засобом Toyota, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (неприродна блідість шкіри обличчя, звуження зіниць очей, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився у медичному закладі, що підтверджується висновком лікаря-нарколога № 000774 від 08.10.2020, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
На постанову суду адвокат Левицький Д.Р., в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу в якій просить постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити на п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП. Вважає, що дана постанова не відповідає вимогам законодавства, матеріалам та обставинам справи, через порушення норм матеріального та процесуального права, а тому постанова підлягає скасуванню через відсутність в діях водія складу адміністративного правопорушення. 
Апелянт покликається на те, що ОСОБА_1 у протоколі не вказав, що відмовляється від проходження огляду в медичному закладі, а вказав, що у зв`язку з тим, що має цукровий діабет та хворі нирки, а тому не зміг здати сечу для проведення аналізу. Про це він повідомив працівнику медичного закладу, тим самим підтвердив, що не відмовляється від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Також казав, що йому необхідно прийняти сечогінний медикамент. Тобто він по фізичним причинам не міг здати аналізи.
Апелянт стверджує, що в суді першої інстанції не досліджувались письмові пояснення свідків, які б могли вказувати на те був чи не був ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння. Таким чином направлення матеріалів до суду та їх аргументація є сумнівними. Працівниками поліції була порушена процедура огляду водія на стан сп`яніння.
Апелянт наголошує, що водія не було відсторонено від керування транспортного засобу, після виявлення підозри на стан сп`яніння. 
Вимоги п.2.5 ПДР передбачає відмову водій від проходження огляду на стан сп`яніння працівника міліції, у той час як протокол складав працівник поліції. Тим більше водій прибув в медичний заклад.
Апелянт покликається, що ОСОБА_1 належним чином не повідомили про розгляд справи. Про здійснення розгляду справи довідався і сайту «Судової влади» лише 13.11.2020, однак на момент оскарження копії постанови не отримав. 
Заслухавши пояснення представника ОСОБА_1 - адвоката Левицького Д.Р., про задоволення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення виходячи з наступних підстав.
Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.
Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.
Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.
Відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП настає і у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.
Вказані положення повністю узгоджуються з положеннями п. 2.5 Правил дорожнього руху України, згідно з якими водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість постанови судді, оскільки викладений у судовому рішенні висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення підтверджується сукупністю доказів, а саме:  
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 007310 від 08.10.2020;
-висновком № 000774 від 08.10.2020 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижує увагу та швидкість реакції;
- відеоматеріалами та іншими матеріалами справи, які знаходяться у об`єктивному взаємозв`язку між собою, нічим не спростовані, доповнюються та уточнюються іншими доказами.
Представник ОСОБА_1 – Левицький Д.Р. в суді апеляційної інстанції наполягав, що дії працівників поліції по відношенню до ОСОБА_1 були незаконними, оскільки вони і працівники медичного закладу не врахували фізіологічну неспроможність ОСОБА_1 належним чином здати аналізи на огляд на стан можливого сп`яніння через наявність ряду захворювань. Дії працівників поліції в судовому порядку ОСОБА_1 не оскаржував. 
Порядок огляду водія на стан сп`яніння, встановлений ст. 266 КУпАП, розкритий в Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1452/735 від 09.11.2015.
Згідно з п. 2 розділу І зазначеної інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі – поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Відповідно до п.12 розділу ІІ Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Направлення повинно бути не в матеріалах адміністративної справи, а в медичному закладі куди доставляється особа для огляду. 
Таким чином покликання апелянта про те, що працівники поліції діяли в супереч Інструкції не відповідають дійсності. 
При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст. ст. 245, 280 КУпАП повно та всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. 
Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі підтверджено підписами свідків у протоколі, а також відеозаписом з якого вбачається, що останній не відмовляється від проходження огляду, але хоче з адвокатом, якому дзвонив і він зможе прибути на місце через 2- 2,5 години.
Через затягування поліцейські склали протокол, бо він нічого конкретного не говорив і лише вимогами Конституції України маніпулював, як йому адвокат по телефону говорив.
У разі відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння, тобто через не встановлення факту перебування водія в стані алкогольного, наркотичного чи іншого виду сп`яніння працівники поліції не вправі відсторони водія від керування транспортним засобом, однак відмова водія є підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення по даній справі.     
Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.
Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн., накладене на ОСОБА_1 підставно та відповідно до санкції ч. 1 ст.130 КУпАП і є безальтернативним. 
З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у справі немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив :

Апеляційну скаргу адвоката Левицького Д.Р - залишити без задоволення.
Постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 02 листопада 2020 року, щодо ОСОБА_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП – залишити без змін. 
Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.
Суддя
Львівського апеляційного суду А.В. Белена