ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.12.2021 року                                  м.Дніпро                          Справа №  904/252/21

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Орєшкіної Е.В. (доповідач),        
суддів  Подобєда І.М., Кощеєва І.М., 
секретар судового засідання Абадей М.О.
за участю представників сторін:
від позивача: Коптілов Ю.В., ордер АЕ №1083184  від 26.07.2021,  адвокат;
від відповідача-1: Підлужний В.М., ордер АЕ1088794  від 15.11.2021,  адвокат;
від відповідача-3: представник не з`явився;  
від відповідача-2: представник не з`явився; 

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково виробниче об`єднання "Самара" на рішення Господарського суду Дніпропетровської  області від 02.07.2021 (повний текст складений 12.07.2021, суддя Колісник І.І.) у справі №904/252/21
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково виробниче об`єднання "Самара", м. Дніпро 
до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Сінтез-С", м. Донецьк
до відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Петро і К", м. Донецьк
до відповідача-3: Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі",             м. Дніпро 
про визнання відсутнім права, визнання права та зобов`язання вчинити певні дії, - 

ВСТАНОВИВ:

У січні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково виробниче об`єднання "Самара" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом про:
- визнання відсутнім права Товариства з обмеженою відповідальністю "Сінтез-С" на коригування (зменшення) договірної (дозволеної до використання) потужності на 240кВт, що здійснена на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Петро і К";
- визнання права Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково виробниче об`єднання "Самара" на встановлення договірної (дозволеної до використання) потужності 250 кВт за адресою: м. Дніпро, вул. Маршала Малиновського, буд. 124;
- зобов`язання Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі" здійснити коригування дозволеної потужності (збільшення) власнику мереж Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково виробниче об`єднання "Самара" до 250 кВт за адресою: м. Дніпро, вул. Маршала Малиновського, будинок 124.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю  "Сінтез-С" неправомірно, всупереч правам та інтересам позивача як власника виробничо – торгівельного комплексу А-5 загальною площею 11  337,7 кв.м за адресою: м. Дніпро, вул. Маршала Малиновського, буд. 124, передало частину потужності в розмірі 240 кВт на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Петро і К", а Акціонерне товариство "ДТЕК Дніпровські електромережі" відмовляється скоригувати (відновити) на користь позивача розмір потужності, який раніше був погоджений на об`єкт, та вважає, що для такого коригування до нього має звернутися з відповідною заявою Товариство з обмеженою відповідальністю "Петро і К" як особа, на користь якої раніше було погоджено зменшення потужності власником мереж.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 02.07.2021 у справі №904/252/21 у задоволенні позову відмовлено. 
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивачем не доведено набуття права власності на виробничо – торгівельний комплекс А-5 загальною площею 11  337,7 кв.м за адресою: м. Дніпро, вул. Маршала Малиновського, буд. 124 та на електричні мережі, відтак не доведено, що його право власності порушено.
Не погодившись із рішенням місцевого господарського суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково виробниче об`єднання "Самара" звернулося до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, якою просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 02.07.2021 у справі №904/252/21; прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Апеляційна скарга обґрунтована наступним:
-          судом неправильно застосовані норми матеріального права;
-          державна реєстрація права власності за певною особою не є безспірним підтвердженням наявності в цієї особи права власності, але створює презумпцію права власності такої особи;
-          судом першої інстанції не застосовані норми законодавства, які є спеціальними та мають бути застосовані при вирішенні даного спору;
-          чинним законодавством передбачена можливість реєстрації змін у складі учасників, розмірі часток у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю на підставі лише акту приймання – передачі частки у статутному капіталі товариства;
-          правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним;
-          Товариство з обмеженою відповідальністю «Сінтез–С» є попереднім власником електричних мереж;
-          дія договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії достроково припиняється у разі отримання оператором системи від нового або від попереднього власника (користувача) об`єкта споживача документального підтвердження факту зміни власника (користувача) цього об`єкта, тому з моменту набуття права власності (10.05.2019) відповідач-1 не мав права на коригування потужності;
-          право на зменшення величини дозволеної до використання потужності належить власнику нерухомого майна (та електричних мереж як його складової частини), як і право на приєднання електроустановок субспоживачів;
-          для зменшення дозволеної потужності на об`єкт недостатньо лише листа від Товариства з обмеженою відповідальністю «Сінтез-С» про зменшення рівня потужності на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Петро і К»;
-          процедура коригування договірної потужності не дотримана з огляду на те, що технічні умови на приєднання Товариства з обмеженою відповідальністю «Петро і К» не реалізовані, електроустановки до мереж не приєднані, договір про надання послуг з розподілу електричної енергії не укладений, зміни до договору про надання послуг з розподілу електричної енергії, що укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Синтез–С» та Акціонерним товариством «ДТЕК Дніпровські електромережі», в частині зменшення дозволеної (договірної) потужності на 240кВт не внесені;
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи №904/252/21 від 02.07.2021 для розгляду апеляційної скарги Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково виробниче об`єднання "Самара" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області визначено колегію суддів у складі головуючого судді          Орєшкіної Е.В., суддів Чус О.В., Кощеєва І.М.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 09.08.2021 зазначеною колегією суддів відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково виробниче об`єднання "Самара" на рішення Господарського суду Дніпропетровської  області від 02.07.2021 у справі №904/252/21; розгляд апеляційної скарги призначений у судове засідання на 29.09.2021.
16.08.2021 від Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі" до Центрального апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач-3 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Відповідач-3 зазначив, що ані Товариством з обмеженою відповідальністю «Сінтез – С», ані позивачем не було вчасно повідомлено відповідача-3 про зміну власника об`єкту, розташованого за адресою: м. Дніпро,       вул. Маршала Малиновського, буд. 124, тому були відсутні підстави для дострокового припинення дії договору №061360 від 30.06.2011, укладеного з Товариством з обмеженою відповідальністю «Сінтез-С»; з боку відповідача-3 відсутні порушення прав позивача.
16.08.2021 від Товариства з обмеженою відповідальністю «Сінтез – С» до Центрального апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач-1 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Відповідач-1 зазначив, що перехід права власності на підставі акту прийому – передачі може здійснюватися виключно за умови нотаріального посвідчення такого акту, тому право власності позивача не могло виникнути на підставі непосвідченого нотаріально акту приймання – передачі майна та посилання позивача на презумпцію правомірності правочину та презумпцію державної реєстрації права власності особи, яка має зареєстроване право власності, є помилковим. Зазначає, що позивачу потужності не передавались, право на нерухоме майно та потужності мають різну правову природу та сутність, а також належать різним особам. Товариство з обмеженою відповідальністю «Сінтез – С» законно скоригувало потужності на користь Товариства з обмеженою відповідальністю  «Петро і К»; права позивача не були порушені, оскільки позивач має право самостійно погодити та встановити бажану потужність; обраний позивачем спосіб захисту є неналежним з огляду на те, що потужності не є речовим правом, тому визнання його наявності або відсутності не є можливим; позивачем пропущений строк позовної давності та вчиняються дії з наміром завдати шкоди відповідачам у справі. 
У судовому засіданні 29.09.2021 по справі оголошено перерву до 16.11.2021.
У судовому засіданні 16.11.2021 по справі оголошено перерву до 07.12.2021.
06.12.2021 у зв`язку з перебуванням у відпустці судді Чус О.В. по справі здійснений повторний автоматизований перерозподіл, за результатами якого справу передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Орєшкіної Е.В., суддів Подобєда І.М., Кощеєва І.М.; справу №904/252/21 прийнято до свого провадження ухвалою суду від 07.12.2021.
У судовому засіданні 07.12.2021 представник позивача апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити, рішення Господарського суду Дніпропетровської  області від 02.07.2021 скасувати, прийняти нове рішення про задоволення позову.
Представник відповідача-1 в судовому засіданні 07.12.2021 проти задоволення апеляційної скарги заперечив, просив оскаржуване рішення місцевого господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Відповідач-2 та відповідач-3 явку представників у судове засідання 07.12.2021 не забезпечили, причин неявки не повідомили, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.
Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників позивача, відповідача-1, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
З матеріалів справи вбачається, що між Товариством з обмеженою відповідальністю "Сінтез-С" (споживач, відповідач-1) та Відкритим акціонерним товариством “Енергопостачальна компанія “Дніпрообленерго”, яке в подальшому змінило своє найменування на Акціонерне товариство "ДТЕК Дніпровські електромережі" (постачальник, відповідач-3), укладений договір про постачання електричної енергії №9677/33-268 від 19.11.2008, а також додаткова угода № 1 від 19.11.2008 до цього договору, відповідно до умов яких постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення електроустановок споживача з приєднаною потужністю 152,25 кВт (КВА), величини якої на площадках вимірювання та точках продажу визначені додатком «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії», а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.  
27.11.2008 між відповідачем-1 та відповідачем-3 укладено договір                                                      № 160/17-52/08  про постачання електричної енергії з додатками, відповідно до умов якого постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю 2  000 кВт, величини якої на площадках вимірювання та точках продажу визначені додатком «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії», а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору; відповідно до п. п. 4 п. 2.2.2. договору  постачальник зобов`язався забезпечити отримання споживачем електричної енергії в межах дозволеної потужності 600 кВт;  згідно акту розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін (додаток №2 до договору         № 160/17-52/08 від 27.11.2008) споживач Товариство з обмеженою відповідальністю «Сінтез – С» приєднаний до основного споживача Закритого акціонерного товариства «Дніпропетровський м`ясокомбінат».
Листом відповідача-3 за № 1067/600 від 09.02.2011 відповідача-1 було повідомлено про зміну номера договору про постачання електричної енергії                      № 9677/33-268 від 19.11.2008 на №033268.
Додатковою угодою № 8 від 22.02.2011 до договору № 061360 від 27.11.2008 споживачу електричної енергії Товариству з обмеженою відповідальністю               «Сінтез – С»  було зменшено величину дозволеної потужності з 600 кВт до 250 кВт.
30.06.2011 між відповідачем-1 та відповідачем-3 укладено договір № 061360, відповідно до умов якого постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю 250 кВт, величини якої на майданчиках вимірювання та точках продажу визначені додатком “Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії”, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору. У пункті 8.4. цього договору зазначено найменування основного споживача – Приватне акціонерне товариство «Дніпропетровський м`ясокомбінат».
13.06.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю "Петро і К" (відповідач-2) звернулося до відповідача-3 із заявою про приєднання електроустановки певної потужності, а саме 240 кВт, назва та місце розташування об`єкта - нежитлова будівля по вулиці Маршала Малиновського, 126, СТО. При цьому відповідач-1 надав технічні вимоги та свою згоду щодо підключення об`єкта відповідача-2 за цією адресою потужністю 240 кВт за рахунок потужності відповідача-1.
У зв`язку з виділенням відповідачем-1 потужності 240 кВт на користь відповідача-2, Товариство з обмеженою відповідальністю “Сінтез-С” 05.06.2019 звернулося до  відповідача-3 з повідомлення про необхідність внесення відповідних змін до укладеного з ним договору розподілу (передачі) електричної енергії, у зв`язку з чим додатком № 2 до договору “Паспорт точки/точок розподілу електричної енергії” від 10.06.2019 відповідачу-1 було встановлено дозволену потужність 10,0 кВт за адресою об`єкта: м. Дніпро, вул. Маршала Малиновського, 124, приєднана  потужність  250 кВт.
27.06.2019 між Акціонерним товариством "ДТЕК Дніпровські електромережі" (виконавець послуг) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Петро і К" (замовник) укладено договір про нестандартне приєднання до електричних мереж системи розподілу № 0050142344, відповідно до якого до електричних мереж виконавця послуг приєднується об`єкт - нежитлова будівля, місце розташування:          м. Дніпро, вул. Маршала Малиновського, 126; точки приєднання (межі балансової належності об`єкта замовника) встановлюються в місці врізки в одну із двох КЛ 6кВ “ПС 35/6кВ “Агро-Овен” - ТП-1 6/0,4кВ Товариства з обмеженою відповідальністю “Сінтез-С” (дозвіл на приєднання – технічні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю “Сінтез-С”); тип приєднання об`єкта замовника: нестандартне приєднання; величина потужності, замовленої до приєднання (у точках приєднання): 240,0 кВт за рахунок дозволеної потужності Товариства з обмеженою відповідальністю “Сінтез-С” (лист Акціонерного товариства “ДТЕК Дніпровські електромережі” від 10.06.2019 № 28426/1001 і паспорт точок розподілу електричної енергії 62Z9791335022794, 62Z7622215048634 (додаток 2 до договору про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії за о/р № 61-360/09)).
На підставі акту приймання-передачі нерухомого майна від 10.05.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково виробниче об`єднання "Самара" (позивач) прийняло до свого статутного капіталу від Товариства з обмеженою відповідальністю “Солакс” у якості внеску до статутного капіталу об`єкт нерухомого майна, а саме: виробничо-торгівельний комплекс А-5, загальною площею 11 337,7 кв.м за адресою:      м. Дніпро, вул. Малиновського маршала, буд. 124. Зазначений об`єкт нерухомості належав Товариству з обмеженою відповідальністю “Солакс” на підставі акту приймання-передачі нерухомого майна до статутного капіталу від 28.08.2018.
Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №166331021 від 13.05.2019 рішенням приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Кейтельгіссер О.М. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 46829192 від 13.05.2019 був вчинений запис про право власності  № 31515323 від 10.05.2019 позивача на  нерухоме майно за адресою:  м. Дніпро, вул. Маршала Малиновського, буд. 124 на підставі зазначеного акту приймання-передачі нерухомого майна від 10.05.2019.
Позивач вважає себе власником нерухомого майна за адресою:  м. Дніпро,          вул. Маршала Малиновського, буд. 124 з 10.05.2019, тому не погоджується з відступленням відповідачем-1 із 250 кВт дозволеної йому до споживання потужності на користь відповідача-2, що і є причиною спору.
Відповідно до ст. 190 Цивільного кодексу України майном як особливим об`єктом вважаються, зокрема, майнові права та обов`язки, в тому числі і частка в статутному капіталі господарського товариства.
Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відчуження власником свого майна визначено частиною першою статті 346 Цивільного кодексу України однією з підстав припинення права власності, які залежать від волі власника.
Відповідно до ч.1 ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
За статтею 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).
Статтею 626 Цивільного кодексу України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (стаття 638 цього Кодексу).
Статтею 207 Цивільного кодексу України визначено вимоги до письмової форми правочину. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Відповідно до статті 21 Закону України “Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю” ( в редакції станом на 10.05.2019) учасник товариства має право відчужити свою частку (частину частки) у статутному капіталі товариства оплатно або безоплатно іншим учасникам товариства або третім особам.
Статутом товариства може бути встановлено, що відчуження частки (частини частки) та надання її в заставу допускається лише за згодою інших учасників. Відповідне положення може бути внесене до статуту або виключене з нього одностайним рішенням загальних зборів учасників, у яких взяли участь всі учасники товариства.
Учасник товариства має право відчужити свою частку (частину частки) у статутному капіталі лише в тій частині, в якій вона є оплаченою.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 01.10.2019 у справі                              № 909/1294/15 дійшла висновку, що відступлення учасником товариства з обмеженою відповідальністю частки у статутному капіталі товариства є відчуженням частки. Таке відчуження потребує волевиявлення особи, яка відчужує частку, й особи, яка приймає частку у власність. Відступлення (відчуження) частки не є самостійним не поіменованим видом договору, оскільки відбувається шляхом укладання договору купівлі-продажу, міни, дарування тощо. Такий договір може укладатися в усній або письмовій формі залежно від вимог чинного законодавства України та статуту товариства. Недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до ст. ст. 717, 719 Цивільного кодексу України договір дарування частки (корпоративних прав) у статутному капіталі товариства має вчинятися у письмовій формі. У разі недодержання письмової форми цей договір є нікчемним. Письмова форма договору дарування частки може вважатися дотриманою, зокрема, якщо волевиявлення сторін викладено в заяві учасника на ім`я товариства та протоколі загальних зборів учасників товариства за умови, що в цих документах зазначено про безоплатність передачі частки і протокол містить підписи обох сторін правочину (дарувальника і обдаровуваного). Договір дарування нерухомої речі укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.
За статтею 657 цього Кодексу договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна також укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.
У разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним (ч. 1 ст. 220 Цивільного кодексу України).
Отже, відчуження Товариством з обмеженою відповідальністю “Солакс” на користь позивача у справі частки у вигляді об`єкта нерухомості повинно було здійснюватися за нотаріально оформленим правочином.
Долучена позивачем до позову копія акту від 10.05.2019 приймання-передачі від Товариства з обмеженою відповідальністю «Солакс» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково – виробниче об`єднання «Самара» як майнового внеску (частки) до статутного капіталу нерухомого майна: виробничо – торгівельного комплексу А5 загальною площею 11  337, 7 кв.м за адресою м. Дніпро, вул. Маршала Малиновського, буд. 124 нотаріально не посвідчена. Місцевим господарським судом під час розгляду справи в судовому засіданні 02.07.2021 також був оглянутий оригінал цього акту та встановлено, що він є нотаріально непосвідченим, про що зазначено в тексті оскаржуваного судового рішення. 
Відповідно до п. 48 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень ( в редакції станом на 08.12.2018) для державної реєстрації права власності у зв`язку з передачею майна у власність юридичної особи як внесок (внесення майна до статутного (складеного) капіталу (статутного фонду), вступні, членські та цільові внески членів кооперативу тощо) подаються: 1) документ, що посвідчує право власності особи на майно, що передається у власність юридичної особи (крім випадку, коли право власності на таке майно вже зареєстровано в Державному реєстрі прав); 2) акт приймання-передачі майна або інший документ, що підтверджує факт передачі такого майна. Справжність підписів на акті  приймання-передачі майна або іншому документі, що підтверджує факт передачі такого майна, засвідчується відповідно до  Закону України  “Про нотаріат”.
Згідно ст. 2 Закону України “Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень” державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (державна реєстрація прав) - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
За змістом наведеної правової норми державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації. При дослідженні судом обставин існування в особи права власності необхідним є перш за все встановлення підстави, на якій особа набула таке право, оскільки сама по собі державна реєстрація прав не є підставою виникнення права власності, такої підстави закон не передбачає.
Такий висновок викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2019 у справі № 911/3594/17, а також в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.02.2018 у справі № 925/1121/17, від 17.04.2019 у справі № 916/675/15, від 24.01.2020 у справі № 910/10987/18.
За таких обставин суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що позивач не надав належних і допустимих доказів правомірного набуття права власності на об`єкт нерухомості за адресою: м. Дніпро, вул. Маршала Малиновського, буд. 124.
Взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, регулюються Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 (далі - Правила).
За змістом пункту 1.1.1 Правил учасниками роздрібного ринку є: електропостачальники, оператор системи передачі, оператори систем розподілу, у тому числі оператори малих систем розподілу, споживачі, основні споживачі, субспоживачі, виробники електричної енергії, які підпадають під визначення розподіленої генерації, та інші учасники ринку, які надають послуги, пов`язані з постачанням електричної енергії споживачу з метою використання ним електричної енергії на власні потреби. 
Ці Правила є обов`язковими для виконання усіма учасниками роздрібного ринку.
Власник електричних мереж – юридична або фізична особа, якій на праві власності або користування належать електроустановки, призначені для розподілу електричної енергії, або юридична особа, якій на праві власності або користування належать електроустановки, призначені для передачі електричної енергії (абзац восьмий пункту 1.1.2 Правил).
Дозволена (договірна) потужність - максимальна величина потужності, дозволена до використання в будь-який час за кожним об`єктом споживача відповідно до умов договору споживача про розподіл (передачу) електричної енергії, набута на підставі виконання договору про приєднання до електричних мереж або у результаті набуття права власності чи користування на об`єкт (об`єкти) (абзац сімнадцятий пункту 1.1.2 Правил).
Споживач електричної енергії - фізична особа, у тому числі фізична особа-підприємець, або юридична особа, що купує електричну енергію для власного споживання (абзац шістдесят сьомий пункту 1.1.2 Правил).
За змістом пункту 2.1.5 Правил договір споживача про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії є публічним договором приєднання та укладається з урахуванням ст. ст. 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України на основі типового договору, що є додатком 3 до цих Правил.
На вимогу споживача оператор системи розподілу протягом трьох робочих днів від дати звернення повинен надати споживачу підписаний оператором системи розподілу примірник укладеного договору споживача про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії у паперовій формі.
Пунктом 2.1.8 Правил визначено, що для укладення договору споживача про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії заявник у разі зміни споживача, форми власності чи власника електроустановки має надати оператору системи такі документи:
1) заяву про укладення відповідного договору із зазначенням місцезнаходження об`єкта та реквізитів заявника та наявності паспорта точки розподілу/передачі;
2) для юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців: витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі - ЄДР), роздрукований із мережі Інтернет, або копію довідки, або копію виписки з ЄДР;
3) копію документа, яким визначено право власності чи користування на об`єкт (приміщення), або копію документа, що підтверджує право власності чи користування на земельну ділянку або її частину (у разі відсутності на відповідній земельній ділянці об`єкта), право на розміщення електроустановок на території здійснення господарської діяльності з розподілу/передачі електричної енергії (у разі відсутності об`єкта споживача);
4) копію документа про підтвердження повноважень особи на укладення договору (витяг з установчого документа про повноваження керівника (для юридичних осіб), копію довіреності, виданої в установленому порядку тощо), за необхідності;
5) копію декларації (повідомлення) про початок виконання будівельних робіт або дозволу на виконання будівельних робіт (для укладення договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) та постачання електричної енергії на будівельні майданчики, у разі якщо наявність такого дозволу є обов`язковою або зазначені документи вимагаються законодавством у сфері містобудування) та/або у визначених законодавством випадках, копію декларації про готовність об`єкта до експлуатації або сертифіката (для новозбудованих та реконструйованих електроустановок);
6) довідку про обсяги очікуваного споживання електроенергії окремо за кожною площадкою вимірювання споживача (крім побутових споживачів).
За змістом підпункту 24 пункту 5.5.5 Правил споживач електроенергії зобов`язаний у разі приєднання нових субспоживачів до власних технологічних електричних мереж у межах дозволеної (договірної) потужності повідомити про це оператора системи та електропостачальника та ініціювати коригування дозволеної (договірної) потужності (зменшення дозволеної (договірної) потужності на величину дозволеної (договірної) потужності нових субспоживачів). 
Також Кодекс систем розподілу ринку електричної енергії, затверджений постановою НКРЕКП № 310 від 14.03.2018 (далі – Кодекс), визначає вимоги та правила, які регулюють взаємовідносини операторів систем розподілу (далі - ОСР), оператора системи передачі (далі - ОСП), користувачів системи розподілу (далі - користувачі) та замовників послуг з приєднання щодо оперативного та технологічного управління системою розподілу, її розвитку та експлуатації, забезпечення доступу та приєднання електроустановок.
За змістом пункту 4.1.11 Кодексу суб`єкт господарювання має право за зверненням замовника погодити приєднання електроустановок замовника до власних електричних мереж у рахунок зменшення договірної потужності за договором про надання послуг з розподілу електричної енергії на напрузі приєднання власних струмоприймачів суб`єкта господарювання. 
З метою погодження приєднання об`єкта (електроустановок) замовника до електричних мереж суб`єкта господарювання замовник звертається до цього суб`єкта із заявою про приєднання електроустановки певної потужності за типовою формою, наведеною в додатку 3 до цього Кодексу (далі - заява про приєднання). До заяви про приєднання додаються документи відповідно до переліку, встановленого пунктом 4.4.2 глави 4.4 цього розділу.
У разі згоди на приєднання об`єкта (електроустановок) замовника до власних електричних мереж суб`єкт господарювання протягом 5 робочих днів з дня отримання заяви повідомляє замовника про свою згоду листом та надає відповідні технічні вимоги та/або вихідні дані.
Замовник згідно з вимогами глави 4.4 цього розділу звертається до ОСР, до електричних мереж системи розподілу якого приєднані електроустановки суб`єкта господарювання, щодо видачі проекту договору про нестандартне приєднання і технічних умов та надає ОСР відповідні технічні вимоги та/або вихідні дані, отримані від суб`єкта господарювання.
ОСР протягом 10 робочих днів з дня отримання відповідного звернення видає замовнику проект договору про нестандартне приєднання, технічні умови та відповідні технічні вимоги суб`єкту господарювання щодо організації комерційного обліку електричної енергії та забезпечення контролю дотримання суб`єктом господарювання величини дозволеної до використання потужності.
За змістом підпункту 24 пункту 5.5.5 Правил у разі приєднання нових субспоживачів до власних технологічних електричних мереж у межах дозволеної (договірної) потужності споживач зобов`язаний повідомити про це оператора системи та електропостачальника та ініціювати коригування дозволеної (договірної) потужності (зменшення дозволеної (договірної) потужності на величину дозволеної (договірної) потужності нових субспоживачів). 
Системний аналіз зазначених правових норм дозволяє дійти висновку, що ініціювати коригування дозволеної (договірної) потужності (зменшення дозволеної (договірної) потужності на величину дозволеної (договірної) потужності нових субспоживачів) має право господарюючий суб`єкт - власник технологічних електричних мереж чи власник/користувач об`єкта.
Як вбачається з матеріалів справи, 04.07.2019 позивачем було подано   відповідачу-3 заявку – приєднання до договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії за об`єктом споживача за адресою: м. Дніпро, вул. Маршала Малиновського, буд. 124.
04.07.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Агро – Овен» та відповідачем-3 була укладена додаткова угода №63-733 до договору про спільне використання технологічних електричних мереж №795 від 02.07.2014, за умовами якої вилучено з договору відомості суб`єкта господарювання Товариства з обмеженою відповідальністю «Сінтез – С» та приєднано відомість про іншого суб`єкта господарювання Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково виробниче об`єднання «Самара». 
У повідомленні про приєднання до договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії від 10.07.2019 №35305/1001 відповідачем-3 зазначено, що надавши підписану заяву – приєднання, позивач засвідчив вільне волевиявлення щодо приєднання до умов договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії, що є публічним договором та укладається з урахуванням ст. ст. 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання споживача до умов договору; для Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково – виробниче об`єднання «Самара» відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 та присвоєно ЕІС -код точки розподілу 62Z7622215048634, 62Z9791335022794; з 04.07.2019 об`єкт приєднано до системи розподілу відповідача-3, для можливості споживання позивачем електричної енергії йому необхідно обрати електропостачальника та звернутися до нього із заявою – приєднання до умов відповідного договору про постачання електричної енергії. Разом з повідомленням відповідачем -3 були надіслані позивачу додатки, що регулюють організаційні та технічні особливості розподілу електричної енергії, а саме: паспорт точки розподілу електричної енергії (дозволена потужність  10,0 кВт), відомості про розрахункові засоби обліку активної та реактивної електричної енергії, акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін (основний споживач (власник мереж) Товариство з обмеженою відповідальністю «АГРО-ОВЕН», засоби обліку, внутрішні мережі), однолінійну схему електропостачання споживача. 
12.09.2019 позивач звернувся до відповідача-3 з листом №11/09-2 від 11.09.2019, в якому повідомив, що з 10.05.2019 є власником виробничо – торгівельного комплексу за адресою м. Дніпро, вул. Маршала Малиновського, буд. 124, на який була узгоджена потужність 250 кВт (о/р 61-360/09); в червні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю Сінтез -С» незаконно передало частину потужностей у кількості      240 кВт Товариству з обмеженою відповідальністю «Петро і К», тому просив анулювати додаткову угоду з Товариство з обмеженою відповідальністю «Сінтез -С» на зменшення потужностей та приєднати Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково виробниче об`єднання «Самара» до умов договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії з потужністю 250 кВт згідно заяви – приєднання №27361/100 від 04.07.2019.
У відповідь на цей лист відповідач-3 повідомив позивача, що про зміну власника об`єкту позивач повідомив відповідача-3 04.07.2019, тоді як коригування величини дозволеної потужності з 250кВт на 10кВт здійснено 10.06.2019, таким чином на дату повідомлення про зміну власника об`єкту по вул. Маршала Малиновського, буд. 124 замовник вже отримав технічні умови на приєднання до електричних мереж, після проведення процедури розірвання договору про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії з Товариством з обмеженою відповідальністю «Сінтез – С» позивачу буде повідомлено про приєднання до умов цього договору з дозволеною потужністю 10кВт (лист №60841/1001 від 09.10.2019).
Листом від 13.11.2019 №2386/9600 Товариством з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» повідомлено позивача, що ним з 10.12.2019 ініційоване розірвання договірних відносин щодо постачання електричної енергії з попереднім користувачем об`єкту; з 10.12.2019 між ним та позивачем за заявою – приєднання укладений договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг шляхом приєднання до умов публічного договору. 
У листі №16/01-1 від 16.01.2020 позивач просив відповідача-3  повернути йому 240кВт як основному споживачу за адресою вул. Маршала Малиновського, буд. 124 та збільшити потужність до 250 кВт згідно заяви – приєднання №27361/100 від 04.07.2019; зазначив, що передача потужностей Товариству з обмеженою відповідальністю «Петро і К» була здійснена незаконно, усі комунікації переходять новому власнику, Товариство з обмеженою відповідальністю «Петро і К» не виконало технічних умов на приєднання 240 кВт та вони є анульованими за вичерпаним строком виконання. 
У листі від 29.01.2020 №3699/1001 відповідачем-3 надано відповідь позивачу, що відповідно до п. 4.1.27 Кодексу системи розподілу право скористатися зарезервованою потужністю набувається після скасування права відступлення, узгодженого субспоживачем, та внесення відповідних змін до договорів, тому для коригування дозволеної потужності (збільшення) на 240 кВт позивачу необхідно, щоб звернувся письмово представник  Товариства з обмеженою відповідальністю «Петро і К» щодо відступлення права використання потужності. 
Відповідно до п. 4.27. Правил роздрібного ринку електричної енергії у разі звільнення приміщення та/або остаточного припинення користування електричною енергією споживач зобов`язаний повідомити електропостачальника та оператора системи або основного споживача про намір припинити дію відповідних договорів не пізніше ніж за 20 робочих днів до дня звільнення приміщення та/або остаточного припинення користування електричною енергією та надати заяву щодо розірвання договорів і в цей самий термін здійснити сплату всіх видів платежів, передбачених відповідними договорами, до заявленого споживачем дня звільнення приміщення та/або остаточного припинення користування електричною енергією включно. Дія договорів може бути достроково припинена електропостачальником та/або оператором системи у разі отримання документального підтвердження факту зміни власника об`єкта. У такому разі відповідні договори припиняють свою дію в частині постачання та розподілу електричної енергії на об`єкт, а в частині виконання фінансових зобов`язань сторін (які виникли на дату припинення дії договорів) продовжують діяти до дати здійснення повного взаєморозрахунку між сторонами.
Як було встановлено, ані позивач, ані відповідач-1 про зміну власника об`єкту відповідача-3 своєчасно не повідомили, коригування договору про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії, укладеного з Товариством з обмеженою відповідальністю «Синтез-С» щодо величини дозволеної потужності з 250кВт до 10кВт, здійснено 10.06.2019, тобто до звернення  позивача із заявою від 04.07.2019, в якій повідомлено про зміну власника об`єкту. Таким чином відсутні підстави для визнання відсутнім права у Товариством з обмеженою відповідальністю «Сінтез-С» на коригування (зменшення) договірної (дозволеної до використання) потужності на 240кВт, яке було здійснено на користь відповідача-2 відповідно до п. 4.1.11 Кодексу систем розподілу.
Судом першої інстанції також правильно зазначено, що позивачем не надано жодних доказів на підтвердження того, що Товариство з обмеженою відповідальністю “Солакс” мало визначену дозволену потужність електричної енергії 250 кВт; не доведено факту набуття права власності на електричні мережі з дозволеною потужністю 250 кВт на зазначеному об`єкті нерухомості, що давало б йому право її зменшувати на користь третіх осіб; власність відповідача-1 на вказаний об`єкт нерухомості, про що позивач зазначає у своєму позові, є лише припущенням, оскільки не підтверджується наявними у справі доказами.
З огляду на викладене, судом першої інстанції правомірно відмовлено у задоволенні позову.
Згідно ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 Цивільного кодексу України).
Відповідно до ч.1 ст. 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.
Згідно ч.3 ст. 267 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.
Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.
Підставою для застосування строку позовної давності є доведений факт порушення законного права або інтересу, що підлягають захисту. 
Відтак, відсутність підстав для задоволення заявленого у цій справі позову унеможливлює застосування строку позовної давності, про що заявлено      відповідачем-1 у відзиві на позовну заяву, який був поданий до місцевого господарського суду 24.03.2021.
Таким чином, апеляційний господарський суд вважає рішення Господарського суду Дніпропетровської  області від 02.07.2021 у справі №904/252/21 таким, що відповідає фактичним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, тому підстави, передбачені   ст. 277 Господарського процесуального кодексу України, для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення Господарського суду Дніпропетровської області у даній справі відсутні.
Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по розгляду апеляційної скарги відносяться на апелянта.
Керуючись ст. ст. 269, 270, 275, 276, 282, 287, 288 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд,  -     
   
ПОСТАНОВИВ :
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково виробниче об`єднання "Самара" на рішення Господарського суду Дніпропетровської  області від 02.07.2021 у справі №904/252/21 залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Дніпропетровської  області від 02.07.2021  у справі №904/252/21 залишити без змін.
Витрати по сплаті судового збору за розгляд цієї апеляційної скарги покласти на апелянта – Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково виробниче об`єднання "Самара".
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання повної постанови.
Повна постанова складена 10.12.2021.

     Головуючий суддя                                                             Е.В. Орєшкіна
     Суддя                                                                                        І.М. Кощеєв
     Суддя                                                                                           І.М. Подобєд