Постанова
 
16 листопада 2021 року
м. Київ
справа № 592/1440/16
провадження № 51 – 2916 зно 19
Суддя Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду ОСОБА_1 , розглянувши звернення ОСОБА_2 про перевірку судових рішень, постановлених у кримінальній справі щодо нього,
встановила:
ОСОБА_2 звернувся до Верховного Суду зі зверненням, яке одночасно має назву «Касаційна скарга, заява про перегляд судового рішення щодо нього за нововиявленими та виключними обставинами».
Однак суд касаційної інстанції позбавлений можливості призначити вказане звернення до розгляду, оскільки перевірка судового рішення в касаційному порядку та здійснення кримінального провадження за нововиявленими чи виключними обставинами мають різні процесуальні процедури та підстави для перевірки.
З наявних копій судових рішень вбачається, що у кримінальній справі щодо ОСОБА_2 було постановлено 3 судові рішення, а саме: вирок Сумського обласного суду від 4 червня 1980 року, ухвала судової колегії в кримінальних справах Верховного Суду УРСР від 15 липня 1980 року та постанова Пленуму Верховного Суду  УРСР.
Оскільки в своєму зверненні ОСОБА_2 не вказав, яке рішення, на його думку, необхідно перевірити в касаційному порядку, а з доданих до звернення копій вбачається, що вирок Сумського обласного суду від 4 червня 1980 року було постановлено за правилами Кримінально-процесуального кодексу України 1960 року (далі – КПК 1960 року), то відповідно до положень ч. 1 ст. 386 КПК 1960 року строк для оскарження вироку обласного суду становить 1 місяць з моменту його проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою,  -  в той же строк 
з моменту вручення йому копії оскаржуваного рішення. 
Крім того, з доданих копій судових рішень вбачається, що вирок Сумського обласного суду від 4 червня 1980 року вже був предметом перевірки судом касаційної інстанції, а повторний перегляд одного і того ж рішення в касаційному порядку кримінально-процесуальним законом не передбачений.
Враховуючи викладене, вирок Сумського обласного суду від 4 червня 1980 року не може бути предметом повторної перевірки в касаційному порядку.
Що стосується можливості здійснення кримінального провадження за нововиявленими або виключними обставинами, то слід зазначити наступне.
Так, заява в якій порушується питання про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами повинна відповідати вимогам 
статей 461, 462, 463 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК). 
Однак, в порушення вимог п. 3 ч. 2 ст. 462 КПК, заявник взагалі не зазначив рішення, про перегляд якого за нововиявленими обставинами порушується питання. Не зазначення такого рішення позбавляє можливості визначити, відповідно до положень ч. 1 ст. 463 КПК, повноваження суду на розгляд цієї заяви, оскільки, виходячи із зазначених приписів, заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами подається до того суду, який перший допустив помилку внаслідок незнання про існування таких обставин.
Також, положеннями ст. 461 КПКвизначено строки, протягом яких особа може звертатися з заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. 
Крім того, ОСОБА_2 одночасно порушує питання про перегляд судового рішення як за нововиявленими, так і за виключними обставинами, що є неможливим, оскільки главою 34 КПК передбачено різний порядок здійснення кримінального провадження за наявності відповідних підстав. 
А тому, звертаючись до суду із заявою про перегляд судового рішення, заявник повинен вказати конкретні обставини (нововиявлені або виключні), на підставі яких суд повинен переглянути оскаржуване рішення та належно обґрунтувати доводи в цій частині, відповідно до положень пунктів 4, 5 ч. 2 ст. 462 КПК, а саме, зазначити  обставини, що  могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду та обґрунтувати їх. 
При цьому, з матеріалів касаційного провадження вбачається, що ОСОБА_2 неодноразово направляв до Верховного Суду звернення про перегляд судового рішення за нововиявленими, виключними обставинами без дотримання вимог кримінального процесуального закону, які регулюють порядок здійснення кримінального провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про що неодноразово вказувалось у рішеннях суду.
Відтак, суд касаційної інстанції розглядає касаційні скарги та заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами тільки 
в процесуальний спосіб і за наявності підстав, передбачених кримінальним процесуальним законом.
За таких обставин, підстав для витребування кримінальної справи не вбачається, як і відсутні підстави для здійснення провадження за нововиявленими або виключними обставинами.
Керуючись ст. 388 КПК 1960 року, пунктом 15 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК,
постановила:
Відмовити ОСОБА_2 у витребуванні кримінальної справи для перевірки в касаційному порядку.
Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя:                                                                                                                     ОСОБА_1